197 



I 1845 siger han, at den nssrmer sig Slasgteii Anonyx paa Grund af sine korte 0vre Fo- 

 lere, der ere forsynede med en Bisvobe, og ved det h0ie Legeme.*) 



Spence Bate overssetter kun Krayers Slsegtskarakter, da han ikke kjender uo- 

 gen Art, og stiller Slsegten naer Anonyx. Lilljeborg paaviste forst med Skarphed, at 

 den vassentlig skiller sig fra alle Sliegter, der henhore til Underfamilien Lys/auassinae, 

 ved at Kindbakkerne ere sta^rkt tandede paa Enden. Han optager derfor Dana's Underfa- 

 milie Fontoporeinac, dog anderledes begraendset og med andre Karakterer. I 1870 

 maatte jeg med andre Karakterer, end de af Kr0yer, Bruzelius og Lilljeborg anfarte, 

 skille den fra de ovrige Slsegter, som jeg stillede i Underfamilien Pontoporinae, da 

 tvende af disse, Priscilla og Aryissa, ere nye Slaegter. Sidepladerne hos denne Sl?egt 

 ere temmelig store, og de fire forste tiltage efterhaanden lidt i St^rrelse, medens den 

 femte, som ellers er meget kortere end den fjerde, hos denne er ussedvanlig stor, lige- 

 som ogsaa den forreste Del af den indre Rand er mere forlsenget end den bagre. Der- 

 ved er det femte Fodpar ikke rettet lige nedad, men meget mere bagover, end ssed- 

 vanligt er Tilfajldet. Dyret benytter nemlig dette og tildels det felgende Fodpar til 

 dermed hurtig at skyde sig udaf den Hule, som den har dannet sig mellem de smaa 

 Stene, blandt hvilke den har sit Opholdssted. Det f0rste P'odpar er af en temmelig 

 kraftig Bygning og forsynet med en Gribetand, derimod er det andet Par meget forlsenget, 

 smalt, og dets Haand har kun en liden Klo, hvorved dette Fodpar ligner meget det 

 tilsvarende hos Slsegten Anonyx og andre fShegter i Lysianassidcrnes Familie. Me- 

 dens det femte og sjette Fodpars f0rsteLed er kun lidet udvidet, er dette desto mere 

 Tilfieldet med det syvendePar; dette Led er her nemlig stort, skjoldformigt og besat med 

 mange lange Barster paa den bagre Rand. Dette Fodpar er ogsaa kortere end det 

 foregaaende, hvilket beror paa, at det andet og fjerde Led ere saa korte i Forhold til 

 de tilsvarende paa det sjette Par. 



Af denne Slsegt kjende vi for 0ieblikket kun tre Arter, der alle findes i Skan- 

 dinavien eller i det arktiske Hav, og kun en af den er fundet ved Skotland, hvorimod 

 ingen af dem er fundet ved Englands Kyster eller i Middelhavet. De maa saaledes be- 

 tragtes som nordlige Former. Den ene afArterne, P. affmis, findes kun i 0sters0en og 

 i Skandinaviens store Ferskvande og maa ansees, som paavist afLoven, at vsere en til- 

 bagebleven arktisk Form. 



PONTOPOREIA FEMORATA, Kr0yer, 1844. 



Pontoporeia fcmorata, Kr0yer, Natuih. Tidsskr. I. R. 4. B. 1844. p. 153. 



— — Kr0yer, Voyages en Scand. etc. pi 33. fig. 2. 



— — M. Sars, Forhandl. i Vid.-Selsk. i Christiania 1858. p. 130. 



— — Kr0yer, Naturh. Tidsskr. 2. R. 1. B. p. 530. 



*) Bruzelius .inforer heller Intct i sin Sl.Tegtskaraltter om, at det trcdie og fjerde Fodpar ere dannedc som 

 Griberedskaber, og stiller Slsegten lige cfter Anonyx. 



