294 



treclie bliver nedad kun lidt udvidet og er omtrent saa langt som det falgende Led, 

 der dog er smalere; det femte er omtrent saa langt som det foregaaende; Kloen er 

 Isengere end det sidste Led og ret, nedad tilspidset. 



Det f0rste Par Springfadders Grene ere smale, meget kortere end Skaftet 

 og vsebnede med Torne paa den 0vre Rand. 



Det an det Par er kortere, men af den samme Form. 



Det tredie Par er af samme Lsengde, meget smalt og forsynet med Barster, 

 isser paa den indre Rand, og er nsesten dobbelt saa langt som Skaftet. 



Halevedhaenget er bredere end langt, svagt indbugtet i den bagre Rand. 



Farven er brunlig. Goes bar fundet en Varietet, bos hvilken de 0vre F0leres 

 Skaftled er meget forkortet, hvor det tredie og fjerde Fodpars fjerde Led er meget 

 udvidet, og hvor Kloen paa tredie, fjerde og femte Fodpar er bladdannet, stump og forlsenget. 



Efter Goes findes den hist og her ved Spitsbergen. Af M. Sars og Danielssen 

 er den fundet ikke sjelden ved Vads0 paa 30 - .50 Favnes Dybde ; af R. Collett i Folden 

 Fjord; af G. 0. Sars ved Skraaven paa 300 Favne og ved Aalesund paa 60— lOOFavne; 

 af Danielssen i Hardangerfjorden ; ved Haugesund bar jeg fundet den ikke ualmindelig 

 paa 100 Favne, og efter Bruzelius findes den ved Bohuslan. 



Gen. VIL HALICREION, A. Boeck, 1870. 



Deriv. : S.\c (Hav), xpsi'wv (Hersker). 



Syn.: 1870. Halicreion, A. Boeck, Crust, amphip. bor. et arct. p. 93. 



Typ.: Halicreion longi caudatus, A. Boeck. 



Pedes maxillares lamina utraqve minima; palpo praBJongato. 



Antennae elongatae; superiores articulis pedunculi longitudine parum modo 

 decrescentibus el apud mareni minimis; articulis flagelli anterioribus maris coalitis. 



Pedes 7mi paris pedibus 5ti et 6li paris paiilo, non multo longiores. 



Pedes saltatorii Imi et 2di paris postice ad apicem pedunculi ultimi 

 paris porrecti. 



Pedes saltatorii ultimi paris praelongali. 



Csteroqvin fernie ut apud genus Oediceros. 



Denne Slsegt afviger fra de foregaaende til denne Underfamilie henh0rende 

 Slsegter, ved at det sidste Fodpar ikke er betydeligt forlsenget i Forhold til de tvende 

 foregaaende; fremdeles er det sidste Par Springfodder sa^rdeles forlaengede, hvilket 

 er eiendomnieligt for denne Slsegt alene. Hos Slsegten Oediceropsis er ogsaa det sy- 

 vende Fodpar mindre forlsenget end de foregaaende, men det er dog mindre Tilfseldet 

 end hos denne Slsegt. Halimedon Saussurei bar ogsaa ligesom denne Slsegt forlsengede 

 bagre Springf0dder, men her naar det nsestsidste Par ikke Isengere frem end til Enden 

 af Grunddelen paa det sidste Par. Ved de tvende f0rste Fodpars Form stemmer den 



