321 



prominenti et serie dentium inferiore in setam loiiffam et plumosam desinenti: palpo 

 plus miiuisve robusto, Sarticulalo. 



Labium iiiferius latum. 



MaxillaB Imi paris dentibus firmis, pecliniformibus armatae; palpo 2arliculato. 

 in apice maxillas sinistrae dentibus, in apice maxillae dextrae spinis armato; lamina 

 inleriore mediocri aut parva, setas plumosas multas vel paucas gerenti. 



Maxillae 2di paris lamina exteriore paulum ultra interiorem porrecta. 



Pedes maxillares lamina exteriore magnitudinis mediocris, raro permagna, in 

 margine dentibus vel spinis armata; palpo plus minusve elongate; articulo ultimo in 

 apice spinoso, perangusto et parum ungviformi. 



Antennae longae; etiam inferiores llagellum elongatum. multiarticulatum gerentes. 



Pedes trium parium ultimorum longitudine gradatim crescenles; articulo Imo 

 postice dilatato. 



Pedes sallatorii biramei. 



Appendix caudalis major vel minor, Integra vel tissa. 



Lilljeborg opstillede 1 1865 (on the Lysianassa Magellanica) denne som den ot- 

 tende Underfamilie af Familien Gammanda\ Han karakteriserer den paa folgende Maade: 

 De 0vre Folere mangle Bisvfibe; 0inene ere sammensatte; det syvende Fodpar er 

 kun lidt lajngere end det sjette, og dets sidste Led er kloformet; Kji)ebef0ddernes Pla- 

 der ere vel udviklede. 



Paa Grund af den rummelige Diagnose indesluttei- liau i denne Underfamilie 

 SljEgterne Odiiis, Iphimcdia. Lafysfius, Calliojiius, Faraniphitlioii, Atylus, Dexamine og 

 Acanthonotus. Af disse udskilte jeg igjen de fleste i 1870, men tilf0iede en Del nye 

 Slsegter, hvorved denne Underfamilie har faaet en ny, mere indskrajnket Karakter. 



Underfamilien AtyUna; viser Overensstemmelse med Gammarince og Bexamince 

 ved, at Kindbakkerne ere nsesten af samme Bygning paa begge Sider. Derimod har 

 det f0rste Kjtebepars Palpe en forskjellig Bevsebning, idet den paa den ene Side har 

 Tsender og paa den anden B0rster. Fra Gammarin(e skiller den sig vsesentlig kun ved, 

 at de 0vre F0lere mangle Bisv0be, medens den skiller sig fra Bexamince ved flere ka- 

 rakteristiske Forhold i Munddelene. Maaske b0r denne Underfamilie sammen med 

 GanimarbM' undergaa en Forandring i systematisk Henseende, da Karakteren, der er 

 hentet fra Bisvoben, ikke kan have nogen saa stor Betydning, at derved tvende Under- 

 familier kunne adskilles. Derimod er der flere andre Forhold, som ere fselles for Slseg- 

 ter indenfor begge Underfamilier, der burde krreve, at disse bleve stillede sammen lige- 

 over for andre Slaigtsgrupper. 



Til denne Underfamilie har jeg henfort Slsegterne Atylus, Fo)itoycneia, Hali- 



rages, CalUopius, Ampliitliopsis, Cleippides og Laothoes. Af disse viser Atylus en Sfer- 



41 



