403 



Corpus praelongatum, angustum; epimeris sat parvis. 

 Antennae superiores inferioribus multo longiores. 

 Pedes 2di pan's manu majore qvam eadem Imi paris. 

 Pedes trium parium ultiraorum longitudine gradalim crescentes. 

 Pedes saltatorii ultimi paris rarno interiore parvulo; ramo exteriore praelon- 

 ■gat9, 2articulato. 



Appendix caudalis profunde fissa. 



Bruzelius opstillede i 1859 Slsegten Eriopis med en Art E. elongafa, som ad- 

 skiller sig fra de 0vrige af Familien Gammaridce, ved at Legemet kun er lidet sammen- 

 trykt, ved at Sidepladerne ere meget smaa, samt vasentlig ved at det sidste Par Spring- 

 fodder har en eiendommeiig Form, idet den indre Gren er rudimentsr, medens den 

 ydre er ussedvanlig stor, naesten saa lang som alle Halens Led tilsanimen og dannes 

 af tvende tynde, ikke sserdeles brede Led. Forovrigt afviger den ikke meget fra Slaeg- 

 ten Gammarus i Munddelenes Bygning. Jeg kan ikke finde, at denne Slsegt i nogen 

 vaesentlig Henseende afviger fra Slaegten Niphargus, der er opstillet af Schlodte, og 

 hvis Artur ere Ferskvandsdyr, om jeg end ikke har havt nogen af disse til Unders0- 

 gelse. Schiodtes Tegning af N. atygkus synes migdog at vaere tilstraikkelig afgjareude 

 til at forene disse heromhandlede Slsegter. Hvorvidt Niphargus kunde falde sammen 

 med Slsegten Triiira, kan jeg ikke afgjore, da Tellkampfs Tegning er mindre heldig 

 udfort. I Munddelenes Form stemmer denne Slaegt meget overeens med Slsegten 

 Gammarus, men i det Ydre skiller den sig let ved de mindre Sideplader og ved den 

 overordentlig store Forlsengelse af det sidste Par Springfodders ydre Gren. Herved 

 viser det sig ioinefaldende, at denne Gren oprindelig bestaar af tvende Led, hvilket 

 allerede er antydet hos mange andre Slsegter, ved at der paa Enden af denne Gren 

 findes en stsrk Torn. 



NIPHARGUS ELONGATUS. Bruzelius, 1S.59. 



(PI. XXII. tig. f>). 

 Eriojris eJongatus, Bruzelius, Skand. Amphip. Gamm. 1859. p. 6.3. 



— — Speuce Bate, Catal. Amphip. Crust. Brit. Mus. 1862. p. 178. pi. 



XXXII. fig. .5. 



— — Norman, Ann. and Mag. of Nat. Hist. 1868. p. 415. pi. XXI. fig. 7—10. 

 Niphargus elongatus, A. Boeck, Crust, amphip. bor. et arct. 1870. p. 136. 



AntennaR superiores longitudinem animalis aeqvantes; arliculo pedunculi Inio 

 paulo breviore et crassiore qvam 2do; flagello accessorio minimo, 2articulato. An- 

 tennae inferiores articulo pedunculi 4to et 5to invicem eadem longiludine. Caput 



rostro frontali desfitutum, sed in angulo inferiore anteriore profunde incisnm. Epi- 



51* 



