509 



lignende, iioget krummet Forl?engelse, der Isegger sig til den indre Side af det store, 

 brede, ovale fjeide Led; dette sidstes nedre, bagre Vinkel forlfenger sig til en mod 

 Spidsen noget krummet Torn, der er af deu samme Lieugde som det felgende Led; 

 det ferate Led er omtrent fire Gange saa langt som bredt og liar paa den bagre Rand 

 fine Saugtakker og en Raekke Torne. Kloen er ikke meget lang, tynd og krum. 



Det andet Fodpar er storre og kraftigere; det fjerde Led forlsenger sig til et 

 bredt, men ikke meget langt Fremspring, hvilket er saugtakket paa den ydre Rand 

 og har paa den bagre Rand talrige B0rsteknipper, samt Isegger sig til det femte Leds 

 bagre Rand; det femte Led er meget stort, forlsenget ovalt, med en tilspidset forreste, ydre 

 Vinkel, der springer frem foran Kloens Rod og er forsynet med lange B0rster: Gribe- 

 randen, der indtager Totrediedel af den bagre Rand, liar mange, men sniaa, knudelig- 

 nende Forlioininger. Kloen er stor, noget krummet. 



Det tredie og fjerde Fodpar ere lange, sniale; det tredie Led er lidet ud- 

 videt, meget laengere end det fjerde, der er kortere end det femte Led. 



De tre folgende Fodpar ere af eens Bygning, men tiltage efter liverandre 

 lidt i LaMigde; det f0rste Led er meget stort, ovalt, saugtakket paa den bagre Rand; 

 det tredie er lidet udvidet, meget lajiigere end det fjerde, men omtrent af den samme 

 Losngde som det femte Led. Disse Led have en Raekke Torne paa den forreste Rand. 



Det f0rste Par Springfodders Grene ere omtrent lige lange, af den samme 

 Lsengde som Grundleddet, og have smaa Torne paa begge Rande. 



Det andet Par er meget kortere; den ydre Gren er ubetydelig kortere end 

 den indre, der er kortere end Grundleddet. 



Det sidste Par naar Isengst bagud, og dets Grene ere kortere end Grundleddet. 



Halevedhienget er forUienget, smalere mod Enden og tilspidset. 



Farven er hvid; den bagre Del af hvert Led er svag rosenr0d; 0inene ere 

 r0de. Paa et 1. ')">"' stort Exemplar, som jeg fandt ved Skraaven paa 80—100 Favnes 

 Dybde, havde Farven et grsesgront Anstrgg. Efter Spence Bate er Farven fin rosenrod 

 eller kjodlignende. 



Den er fundet af M. Sars ved Manger, af G. 0. Sars ved Hvidingsoerne, ved 

 Stavanger paa 40—60 Favne, ved Aalesund paa 100 Favne, af niig ved Skraaven paa 

 indtil 300 Favne, ved Farsund i GjiTellehulen hos Ascidier, under hvilket Forhold den 

 ogsaa blev fundet af M. Sars, af Lilljeborg ved Kullaberg paa den svenske Kyst; den 

 er ligeledes fundet paa 0stsiden af Sjffilland, samt paa flere Steder paa den engelske 

 Kyst, af Norman ved Shetland, ligeledes i Ascidier (A. menhtla og A. venosa). Den 

 af Lilljeborg i 1855 beskrevne L. articulosa, hvilken han, ligesom Bruzelius i 1859, an- 

 ser at vsere Montagu's Cancer articulosus, afviger i flere Henseender fra den her be- 

 skrevne og blev i 1860 (A. Boeck, Forh. ved de skand. Naturf. 8de Made) af Forfat- 

 teren foreslaaet at erholde Navnet L. Lilljehorgii. Den her beskrevne Art er vistnok 

 mere overensstemmende med Montagu's Form, da den baade er st0rre og hyppigere 

 end bin. Paa den af Lilljeborg beskrevne Form, 4""° lang, og som af Bruzelius anf0res 



