591 



det tredie, som er lidt udvidet nedad, er liEngere end det fjerde, men kortere end det 

 smalere femte Led; dette sidste er ntssten saa langt som de tvende foregaaende Led 

 tilsammen og er forsynet med en Rsekke Torne langs den bagre Rand. 



De tvende telgende Fodpars farste Led er forlaenget, meget smalere og 

 Isengere end paa det femte Par; de ovrige Led ere ligeledes la^ngere og smalere. 



Det f0rste Par Springf0dders Grene ere kortere end Grundleddet; den 

 ydre Gren er noget kortere end den indre, og begge have stierke Torne paa den 

 0vre Rand. 



Det andet Par er kortere end det foregaaende. 



Det sidste Par er sserdeles kort og tykt; Grundleddet liar 2 — 4 Torne paa 

 Endeu af den 0vre Rand; den ydre Gren er vsebnet med tvende staerke, krumnie Torne 

 paa Enden, (paa et af Sars i Nordland fundet 15""" langt Exemplar saaes tre Torne) ; 

 den indre Gren liar tvende meget sraaa Torne og mange B0rster. 



Halevedha^nget er nsesten saa bredt ved Roden som langt, smalere mod 

 Enden, der er ret afskaaret; de ydre bagre Vinkler ere vaibnede med en b0iet Torn 

 og n«rmere Midtranden med tvende B0rsteknipper. 



Spence Bate bar benfort denne Art til Sbiegten Sunamphithoii, fordi Bruzelius, 

 hvis Beskrivelse ban bar fulgt, omtaler, at Halevedbsenget paa den ydre Ende bar 

 tvende korte, boiede Torne. 



Farven er gwnagtig brun paa Ryggen, lysere paa Siderne, med hvide Punkter 

 eller Pletter na^r Bugen, F0dderne ere bvidgule. 



Den findes langs Norges Vestkyst fra Vadso, hvor Danielssen bar taget den i 

 Tangen, og gaar lige til Bobuslen; ifolge M. Sars er den byppig i Stranden mellem 

 Tang ved Nordlands og Finmarkens Kyster. Efter Kroyer er den taget ved Fairiierne 

 og Island, og if0lge engelske Forskere paa fiere Steder ved Englands Kyster, ved Shet- 

 land efter Norman. 



AMPHITHOE GRANDIMANA, A. Boeck, 1860. 



(Pi. XXVI. fig. 4.) 



Amphitho (■ i/randimana, A. Boeck, Forh. ved de skand. Naturf. 8de M0de. 1860. p. 668. 

 — A. Boeck, Crust, amphip. bor. et arct. 1870. p. 164. 



AnteniiaB superiores dimidiam longitudinem animalls a^qvantes. Pedes 2di 

 paris manu mans pergrandi, tarn longa qvam articulis omnibus prjecedentibus junc- 

 tis, oblong-a et ovala, in acie crenulata; manu feminae multo minore, in acie obliqve 

 truncata. Pedes 3tii et 4ti paris articulo Inio multo laliore qvam apud speciem 

 praecedentem ; articulo 3tio antice perdilatato. Pedes 5ti paris articulo Imo fere 

 rotundo; articulo 4to nou longiore qvam lato; articulo 5to ovali, breviore qvam 

 articulo 3tio et 4lo junclis. 



