623 



Pedes 5ti et 6li paris breves, invlcem eadem forma; articulo Imo parum 

 dilatato. 



Pedes 7mi paris magis elongati, angusti; articulo Imo paulo dilatato. 



Pedes saltatorii ultimi paris ramo minimo; pedunculo in margine interiore 

 non dilatato. 



Typus paa denne Slsegt er Cancer grossipes, Linne, hvilken falder sammen med 

 Gammarus longicornis, Fabricius. Hos den typiske Art ere de nedre F0lere meget 

 Iffiiigere eg tykkere end de 0vre, medens Forskjellen hos andre Arter af denne Slsegt 

 er meget mindre. Skaftets fjerde eg femte Led kunne b0ies mod hinanden eg benyttes 

 saaledes som et Gribeorgan, der er mindre starkt udviklet hos Hunnen end hos Han- 

 nen. D'Orbigny beskriver og afbilder (Notice sur les Coroph. 1821, p. 149) Mundde- 

 lene meget godt, men ban har dog overseet Underlaiben. Han giver ogsaa meget mi- 

 agtig Underretning om dens Levemaade og viser, at den om Vinteren forlader Strand- 

 bredden og gaar ud paa Dybet, medens den om Vaaren i talrige Masser atter S0ger 

 ind og indretter sig Huler i Havbunden, i hvilke den opholder sig Sommeren over. 

 Hele dens Legemsform henviser den ogsaa til et saadant Liv i Huler, idet det femte 

 og sjette Fodpar ikke ere rettede nedad, men bagtil, og benyttes sammen med Halen 

 til at skyde Dyret hurtig ud af Hulen. Det syvende Fodpar er derimod af den ssed- 

 vanlige Form. Med de nedre Folere, der rage langt ud af Hulen, griber den sit Bytte 

 og holder det fast, medens den fortterer det. 



Af denne Slsegt har Spence Bate i 1862 opf0rt otte Arter, af hvilke ban selv 

 har undersogt tvende Arter. Af disse har ban senere henf0rt sin nye Art C. spinicorne 

 til C. Bonellii, M.-Edw., saa at der altsaa bliver syv Arter tilbage, og af disse er det 

 ogsaa tvivlsomt, om C. qvadriceps, Dana, horer til denne Slsegt. Jeg kan ikke afgj0re 

 bestemt, om C. spinicorne og C. Bonellii falde sammen, men det er uden Tvivl, at 

 den f0rste af disse er synonym med C. crassicorne, Bruzelius. Der bliver altsaa kun 

 fem sikre Arter tilbage. 



COROPHIUM GROSSIPES, Linne, 1767. 



(PI. XXVIII. fig. 6.) 



Cancer grossipes, Linne, Syst. Nat. 1767. Ed. 12. n. 80. p. 1055. 

 Oniscus volutator, 0. F. Miiller, Zool. Dan. Prodr. 177G. 



— — Pallas, Splc. Zool. 1777. IX. p. 59. tab. IV. fig. 9. 



Gammarus grossipes, Fabricius, Genera insectorum. 1776. p. 248. 

 Astacus linearis, Pennant, Brit. Zool. 1777. IV. p. 17. pi. 16. fig. 31. 

 Gammarus longicornis, Fabricius, Syst. Ent. 1775. II. p. 515. Reise nach Norwegen. 



1779. p. 258. 

 — — Roemer, Gen. insect, etc. 1789. p. 63. pi. XXXIII. fig. 6. 



