BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 61 



numaY asupra freqiienţeY ci şi asupra forţeY şi amplitudineî pulsa- 

 ţiunilor, proprietatea de conducere a impulsiunilor motrice şi în 

 peretele inimet etc, a necesitat şi admiterea uneY complexităţt a 

 aparatului nervos din inimă din ce în ce maY mare. 



Acesta teorie însă aşa de ingenios combinată, pare acjlî a'şî pierde 

 din acea stabilitate, de care se credea asigurată, căcî numerose, f6rte 

 numerose fapte nouT de natură embriologică, anatomică şi fisiolo- 

 gică aO readus înainte caracterul hipotetic al acesteî doctrine, a că- 

 reî importanţă pare acjî restrânsă la acea a unuî simplu axiom. 

 Importanţa acestor nouT cercetărî, atât pentru fisiologia şi patolo- 

 gia inimeî în special, cât şi pentru fisiologia generală a nervilor şi 

 muşchilor în general este atât de mare în cât nouî studiî şi nouî 

 cercetărî, din tote punctele de vedere relative la funcţiunea inimeî, 

 se impune cu atât mat mult, cu cât este cunoscută şi importanţa a- 

 cestuT organ în fenomenele vieţeî. Şi în adevSr, dacă acum câţî-va 

 anY se putea răspunde cu o ore-care siguranţă asupra acestuî ca- 

 pitol al fisiologiet, astă^î însă nouile fapte observate aQ sguduit 

 puternic atestă siguranţă şi în îndouiala resultată de aicî, numaT un 

 control subiectiv al faptelor maî principale precum şi nou! cercetărT, 

 pot duce la o convingere maî sigură şi la o apreciere mat justă a 

 valoreî, ce trebue acordată tuturor acelor fapte. 



Aceasta fiind starea lucrurilor, am căutat maî înt^iti să repet şi 

 să CDntrolez experienţele luT Stannius, carî aQ servit de basă la sta- 

 bilirea teorieî nervose şi apoî am plecat în cercetările mele de la 

 următorele duoS puncte de vedere : i ) să aduc inima în stare de 

 repaos şi apoî contracţiunile antiperistaltice ale inimeî, provocate 

 prin excitarea directă a verfuluT ventriculul, să le întregistrez cu aju- 

 torul metodet grafice şi 2) să vSd, dacă după desfacerea legătureî 

 practicate între auricul şi venticul, transmiterea excitaţiuneî de la 

 venticul la auricul şi vice-versa mat are loc satl nu ; precum şi de a 

 vedea în ce raport staO între ele contracţiunile observate la aceste 

 duoS porţiunî ale inimel Pentru acest scop m'am adresat la inima 

 de br6scă (rana) ; er experienţele le-am făcut în institutul de fisio- 

 logie al facultăţet de sciinţe din Bucurescî, pentru care lucru m6 

 simt dator să aduc aiclf mulţumiri D-luî profesor Vitzu, pentru buna 

 voinţă ce a avut de a'mY pune la disposiţiune materialul, aparatele 

 şi biblioteca necesară. 



