BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 63 



aflate între dou^ legăturY, băteau totuşY ritmic cât-va timp, însâ 

 ritmul lor nu era alternativ cu acel al sinusuluî, ci maî rar şi era cu 

 totul independent de acest din urmă. 



Resultatele controlului experienţe! a S-a a lut Stannius concor- 

 daţi exact cu acele date de acest cercetător. 



Acestea în cea ce priveşte controlul experienţelor maî principale 

 ale luT Stannius. 



La o inimă a caret ritm nu mal este reg-ulat, ci forte rărit, sati la 

 o inimă, care este aprope cu totul slăbită, s'aii observat şi provocat 

 chiar contracţiunT ale ventriculul, carî aduceaQ după ele şi câte o 

 contracţiune a auriculelor ; decî o succesiune de pulsaţiunî în sens 

 invers ; însă, aducerea inimeî, cu bătăi normale, în stare de repaos 

 permanent prin legarea sinusului şi înregistrarea contracţiunilor 

 antiperistaltice, provocate prin excitarea directă a verfulul ventri- 

 culul, nu este încă mal riguros făcută şi un'^ studiu al acestor feno- 

 mene se impune. Odată aceste contracţiunl antiperistaltice înregis- 

 trate, am căutat să v6d cum se comportă aceaşl inimă şi cu deo- 

 sebire auricul faţă de excitarea directă a verfulul ventriculul, însă 

 după ce mal întâi s'a practicat o legătură între auricule şi ventricul 

 şi apoi după puţine minute a fost desfăcută, 



Cardiografele obţinute în aceste condiţiuni au fost luate cu aju- 

 torul metodei de suspensiune a inimel şi de 6re-ce acesta metodă, 

 prin exactitatea sa, este destinată să înlocuiască cu succes pe tote 

 cele-l'alte de până acum, cred că nu e de prisos a arăta în puţine 

 cuvinte în ce consistă ea. 



La o broscă fixată pe spate şi evitând orl-ce pierdere cât de 

 mică de sânge se practică, în porţiunea pieptului, ce se află exact 

 d'asupra inimel, o deschideie deobiceiO cam de mărimea unul cen- 

 timetru pătrat, se taie pericardul şi se ridică încet ventricul d'asu- 

 pra epigastrulul ; în peretele ventriculul se fixeză, nu departe ( i — 

 I Y2 "1- ^') de verful s6Q, un cârligel ascuţit de fildeş, de metal ori 

 de sticlă şi care este prevg^ut cu un firişor subţire de mătase, la 

 cel-Kalt capăt al firului se află un al douilea cârligel, care se atârnă 

 la un fel de pârghie de înscriere. Acesta consistă dintr'o pană, de 

 obiceiQ de aluminio, putând avea o lungime variabilă, este forte 

 uşoră şi se mişcă în jurul unei axe orisontale ; unul din braţele pâr- 

 ghiei este mai lung şi e prevS^ut cu un vîrf forte subţire inscriptor, 



