64 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



cel-l'alt serveşte pentru echilibrarea celuî d'întâiii purtând în acest 

 scop o mică greutate atârnată. Acest al douilea braţ mat este încă 

 prev^^^t, la diferite distanţe de axă, cu găurT, în carT se atârnă unul 

 din cârligelele legate cu firul de mătase al căruî cel alt cârligel este 

 fixat în peretele inimeî. Putem avea decî o proporţionalitate între 

 mişcările executate de cele două braţe ale pârghie!, după cum este 

 şi distanţa verfuluY inscriptor şi acea a găureT de suspensiune de la 

 axă. Aceste distanţe variaţi în cercetările mele între i : io şi i :8. 



Cu modul acesta aveam posibilitatea ca contracţiunY, adesea f6rte 

 micî, să le pot representa prin curbe de o înălţime destul de mare. 

 Pentru ca inimeî să'î putem da o extensiune dorită, se află pe bra- 

 ţul lung al pârghieî câte o mică greutate (i gr.) ce se mişcă în 

 lungul sSQ şi apoî se fixeză la distanţele cuvenite. Aşezarea pâr- 

 ghiei în mod vertical, drept deasupra inimeî, se face cu ajutorul unuî 

 mecanism, care'î permite o mişcare atât în sens vertical cât şi în 

 sens orisontal şi, odată aşezată, se fixeză cu ajutorul unor şuru- 

 purî. Punctul, unde se află atârnat cârligelul la braţul scurt al pâr- 

 ghieî, trebue să fie cât se pote de vertical d' asupra punctuluî unde 

 cel-alt cârligel este fixat în peretele inimeî şi la o aşa înălţime, în 

 cât pârghia să stea cu totul orisontal în momentul când inima se 

 află în diastolă. 



A arăta întru cât condiţiunile normale ale activităţeî inimeî sunt 

 sad nu influenţate prin întrebuinţarea meto leî de suspensiune ; 

 întru cât acesta metodă presintă avantaje faţă de cele-alte de până 

 acum precum şi a face o critică a eî, cred, că nu intră în cadrul 

 acesteî comunicărî şi de acea m& mărginesc de a recomanda în 

 acesta privinţă lucrările speciale ale luî Gaskell (6, 7) şi Engelmann 

 (8) şi cu deosebire ale acestuî din urmă, unde se află indicate şi 

 masurile, ce trebuesc luate pentru a evita o uscare a suprafeţeî des- 

 velite a pereteluî inimeî. 



In cercetările mele nu am căutat să curarisez maî întâiti animalul, 

 după cum se face de obiceiti în ast-fel de experienţe, din punctul 

 de vedere, că dacă acesta deşi nu este tocmaî comod, însă are a- 

 vantagiul, că animalul se află pus în condiţiunî mult maî apro- 

 piate de cea normală de cât când el este curarisat. 



Oprirea permanentă a bătăilor inimeî se face sati prin legarea 

 sinusuluî, păstrându-se legătura în tot timpul experienţeî, sati des- 



