BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 69 



autor, nu ar fi de ajuns pentru a proba ritmicitatea celuleî muscu- 

 lare cardiace, avem însă numerose fapte, carî ne arată acesta în 

 modul cel maî evident. 



Există astă-Cjlt numerose cercetărî, cart ne arată, că la inima de 

 embrionî, pulsaţiunile încep chiar maî nainte ca microscopul să Cie 

 în stare a descoperi vre-o celulă ganglionară în peretele acestuî 

 organ; aşa de ex. His (io) a descoperit că la unit peştt (păstrăv, 

 scillium, etc.) embrioniî, când au o lungime abea de 5 m. m., 

 presintă deja pulsaţiunY ritmice ale inimeî, pe când o diferenţiare a 

 unuî sistem nervos cardiac se observă abea după ce aceî embriont 

 atî ajuns o lungime de 12 — 13 m. m. La puiul de găină, unde pul- 

 saţiunile inimeî încep chiar după 36 ore de la începutul incuba- 

 ţiuneî, diferenţiarea sistemuluî nervos abea după 4iua a 6-a începe 

 să aibă loc. La om, Pfluger (i i) a observat, că bătăile ritmice ale 

 inimeî se pot observa deja în a 2-a jumătate a sSptămâneî a 3-a, 

 pe când celule nervose ganglionare, abea după a 4-a şi chiar în a 

 5-a septămână se pot pune în evidenţă. 



Dar chiar şi la animalele adulte se pot observa pulsaţiunî rit- 

 mice ale diferitelor organe, fără ajutorul de celule nervose ganglio- 

 nare ; aşa sunt de ex. pulsaţiunile din ureterele de la epurî, ş6recî, 

 a vinelor din aripele liliecilor, a pereţilor arterelor, etc. La never- 

 tebrate avem de asemenea f6rte numer6se exemple, unde contrac- 

 ţiunile ritmice cardiace se fac fără ajutorul celulelor ganglionare. 

 Ast-fel este inima de la multe tunicate, molusce, insecte, crustaceî, va- 

 sele sanguine longitudinale, cu deosebire cele dorsale a diferitelor 

 annelide, etc. Ce atrage atenţiunea maî întâiu, când cine-va ob- 

 servă la microscop cu ajutorul unuî slab obiectiv o dafnie de ex., 

 dacă nu acele bătăî ritmice forte frequente ale inimeî acestuî ani- 

 mal ? La molusce şi cu deosebire crustaceiî superiorî, inima, chiar 

 scosă afară din organism însă pusă în condiţiunî favorabile, con- 

 'tinuă să bată încă mult timp ; în peretele inimeî acestor animale 

 nu s'a putut proba până acum existenţa de celule ganglionare 

 Dar chiar şi elementul muscular striat voluntar pote fi pus prin 

 excitărî directe în stare de contracţiunî ritmice, fără ajutorul unuî 

 aparat nervos ; experienţele luî Biedermann (20) probeză acesta. 



Că automatismul ritmuluî cardiac ar trece, la un timp determinat 

 al desvoltăreî embrionare a inimeî, de la celula musculară la celula 



