BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 84 



mestecănY etc, în cea superioră caracterul floret baltice e maî pro- 

 nunţat ; pe lângă Vaccineele maî apar şi Ericeele în sensul restrâns; 

 pădurile sunt compuse aprope exclusiv de molizT (Abies excelsa 

 I). C); formaţiunea de tinov (sphagnete) aparţine d'asemenea nu- 

 maî acesteî sub-regiunî. MaY multe amSnunturî despre caracterul 

 vegetal al regiuneY nostre montane le-am publicat la alt loc 

 («GlobusBjBraunschveig XXIV, N-rul 24, 1898 şi The Geographical 

 Journal (Royal geographical Society), London, MaiQ 1899, ear 

 coleopterele caracteristice psntru regiunea nostră montană le voitl 

 enumera maY jos. 



A treia regiune principală, care o aflăm în Bucovina e regiunea 

 alpină; ea cuprinde părţile cele maY elevate ale munţilor carY în- 

 trec limitea naturală a pădurif, situată la noî cam la o înălţime de 

 1580 metri. Elevaţiunea cea maî înaltă pe teritorul Bucovine! (Giu- 

 malSul) ajunge 1859 de metri. Din punctul de vedere geografic nu 

 se pot separa de la domeniul floreî şi fauneî nostre acele părţî în- 

 vecinate ale Transilvanie!, carT sunt situate încă pe clina nordică a 

 munţilor, până la catena care separă apele cu cursul spre Moldova, 

 de cele cart se îndreptă spre şesul UngarieT. Hotarul natural al floreî 

 şi fauneî bucovinene ar avea decY să fie pe culmea munţilor Ineti 

 (2280 m,), Vîrful Omului (1932 m.) şi Calimaniî, (Pietrosul 

 2102 m., Isvorul 2013 m. etc). Aceste pârţî ale Transilvanie!, carî 

 conţin isvorele unor rîurî bucovinene (a BistriţeY, Dorneî şi unor 

 părae laterale) sunt avisate şi cu privire la comunicaţie la Bucovina, 

 aşa în cât într'un conspect al întregeî faune bucovinene n'ar avea 

 să lipsescă nicT speciile cunoscute de acolo, prin care complectare 

 am ajunge abia la o idee exactă asupra caracterului acesteî părţî a 

 Carpaţilor. De astă dată însă mă voiu restrînge numaî la teritorul 

 Bucovineî. Munţiî noştri maî însemnaţî sunt : Giuma leul {iS^g m.)^ 

 Suhard {lyog m.), a.mhii aparţinând formaţiuniî arhaice (micas- 

 chistu, cuarţit şi calcaru metamorfic) ; Ţapul (calcaru eocenic) 

 1663 m., Rarăul (1653 m.) aparţinând pe partea bucovineană for- 

 maţiuni! de var triasic, de asemenea şi Petrele Domneî (1648 m.); 

 Lucaciu (trachyt) 1776 m., Lucina (schisturî arhaice, var triasic şi 

 formaţiunea permică) 1590 m. Tot la regiunea alpină sunt a se nu- 

 mera încă şi câteva platourî (d. e. Lucina în părţile inferi6re, Bo- 

 beica 1566 m.) şi unele vîrfurî carî nu întrec de cât 1300 saQ 1400 



6 



