82 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 



metri, însă portă o vegetaţie erbaceă alpină^ lipsită de pădurî na- 

 turale, d. e. Tarniţele 1476 m.. Dealul Negru 1495 m., Cliffiî 1376 m., 

 tot ast-fel Tomnaticul (larovSţu) 1580 m., vîrful cel mat înalt al 

 zoneY de gresie carpatică (eocenică şi cretaceă) care altfel nu ajunge 

 de cât la înălţimT de 1 100 — 1400 metri, vrea să ^ică e lipsită de o 

 regiune alpină. 



Regiunea alpină bucovinenă e caracterisată prin arbuste abun- 

 dante de Juniperus nana, maî rar de Pinus Mughus, apot fmeţe 

 turfose cu Vaccinium uliginosum, Empetrum nigrum şi în fine prin 

 o vegetaţie curat alpină, erbaceă de pe stâncî, carî e forte abun- 

 dentă mat ales pe substrat de var (RarSu, Petrele D6mneî, Tarniţe, 

 Lucina, Găina, Dealul negru etc ) 



Coleopterele carî le aflăm în Bucovina mat cu semă în regiunea 

 alpină sunt forte numerose ; ca exemple voiQ cita : Carabus Fa- 

 bricii Panz., C. euchromus Palid., Poecilus marginalis Dej., Pteros- 

 tichus Jurinei Pz., P. Heydeni Dej., P. foveolatus Dft., Harpalus 

 laevicollis Duft., Anthophagus omalinus Zett., A. alpestris Heer., 

 Byrrhus inaequalis Er., Eros Aurora Hbst., Otiorhynchus morio F., 

 O. Kollari Gyll., O. obsidianus Boh., etc. şi aprope tote speciile 

 nostre din genul Orina. 



In mijlocul zoneY montane superiore ne surprinde o subregîune 

 dintre cele maî interesante, care este a se numera la domeniul floreT 

 pontice : flora aquilonară, care formeză maî multe insule bine dis- 

 tinse de împregiurimea cu caracter montan. 



Flora aquilonară din munţiî Bucovine! a fost descoperită tot 

 de d. A. Procopianu ; ea este de privit ca o rămăşiţă din acea 

 epocă de pe la finea perioduluî postglacial, când climatul devenise 

 mat cald, de cât chiar în epoca recentă, şi asemănat cu actualul 

 climat mediteranean, favorisând o flora şi fauna corespunzStore. 

 In epoca «aquilonară» începuse deja acoperirea cestelor montane 

 cu pădure, însă, vegetaţia şi fauna predominantă arSta caracterul 

 stepei meridionale, care în timpul recent e înlocuită în partea co- 

 verşitore prin pădurî, în urma progresărit graduluY de umiditate şi 

 scăderi! temperaturi!. Elementele vegetale şi animalele meditera- 

 neane nu s'aii putut dec! susţine, de cât în puţine localităţî excep- 

 ţional de favorabile, pe lăturea de spre ameaqlă-^i a unor munţT, 

 cart prin solul lor arid (stâncî de var şi de serpentin, cu o inclinaţie 



