BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢK 83 



care înlesnesce scurgerea apet), apoî prin exposiţia meridională, 

 scutită de curentele rScî, mat oferă şi a^î până la un grad, nisce 

 condiţiunY favorabile pentru flora (şi fauna) stepeT calde. 



La noY în Bucovina, ca şi în Caucazul, se află încă şi astă^Y câ- 

 teva părţî din munţî, carY aii păstrat acest caracter, va se 4ică n'aQ 

 purtat nicî când o vegetaţie arborescentă (pădure), flind acoperite 

 de fineţe naturale, rSmase încă din epoca cuaternară, tot aşa, ca şi 

 relictele de stepă în regiunea (pontică) inferioră şi colină. Câteva 

 cline de pe valea rîuluî Moldova pe lângă Breaza şi Fundul-Mol- 

 doveî, apot mat ales clina meridională a MunceluluT (1286) lângă 

 Pojorîta, şi câteva văY în nordul oraşuluî Câmpulung portă acest 

 caracter al stepet aquilonare. In alte părţY ale munţilor noştri aflăm 

 plantele pe stepă ca raritate şi în mijlocul pădurit, care a ocupat maY 

 târliţi acest teren. Dintre plantele caracteristice amintim un arbust 

 descoperit de d, Procopianii la Breaza : Evonymus nanus M.- 

 Bteb., care alt-fel nu se află de cât numaî în Caucaz, în localităţî 

 asemănate, adecă în locurY lipsite de pădurY naturale, apoî Asple- 

 nium serpentini, Coronilla elegans etc, pe lângă aceste încă şi multe 

 plante vulgare în regiunea nostră de stepă pontică inferioră, cart 

 însă altmintrelea nu se află nicăirî în regiunea montană (baltică), 

 îndeosebi genul Cytisus (leucotrichus Schur şi nigricans L) şi multe 

 alte. Fauna regiuniî aquilonare este încă forte puţin cunoscută, până 

 acu pot aminti dintre lepidoptere pe Zygaena Achilleae var. 

 Bellis şi Z. Angelicae^' ambele de pe Muncelul, (lângă Pojorîta), 

 alt-fel însă numat în regiunea inferioră şi în genere caracteristice 

 pentru regiunea pontică; dintre coleoptere: Timarcha rugulosa 

 H.-S. specie meridională care se află la noî în valea Deit lângă 

 Câmpulung, 



Prin experienţele mele cele maT nouă m'am încredinţat despre 

 esactitatea delimitărit, care am facut-o în trăsăturt generale pe 

 carta anexată la introducerea despre fauna de lepidoptere (Zool. 

 Bot. Gesellschaft, anul 1897) unde am dovedit, că limitea între re- 

 giunea pontică şi baltică (montană) are cam alt demers de cât o 

 presintă cartea floristică a d-lut Kerner. In nordul MoldoveY cât şi 

 în colţul meridional al BucovineT, de la Capul-Câmpuluî spre Cor- 

 nul-LunceY, limitea floristică coincide cu formaţiunea tectonică şi 



