84 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢR 



geologica, cu alte cuvinte: pădurile de conifere şi în genere do- 

 meniul floreî baltice începe drept cu clina despre N. E. a Carpa- 

 ţilor; linia care separă formaţiunea eocenică şi cretaceă a 

 gresiei carpatice de cea mat tîneră (miocenicâ şi cuaternară) 

 ale colinelor învecinate, este tot-odată şi limitea climatică, floristică 

 şi faunistică între cele dou6 regiunî amintite. In Bucovina, de la 

 satul Capul-Codruluî spre nord, pe de altă parte în Moldova me- 

 ridională precum şi în Muntenia, acesta linie nu formeză nicT ho- 

 tarul climatic, nicî floristic saQ faunistic. Pe când însă în partea 

 meridională a RomânieT o vedem regiunea pontică pătrun(jlend 

 până în munţiî maY puţin elervţî, iar regiunea montană începând 

 de abia în o înălţime maî considerabilă, aflăm aicT în Bucovina îm- 

 prejurărî contrare ; în urma posiţieY maî septentrionale a acesteî 

 ţSrt, regiunea montană se estinde către răsărit şi nord peste 

 o parte însemnată a colinelor şi a şesuluî, care aparţine forma- 

 ţiunii miocenice şi teraset diluviale. Flora pontică începe abia într'o 

 depărtare oreşT-care de la polele Carpaţilor ; acesta depărtare de- 

 vine tot maî mare, cu cât ne îndreptăm spre nord. 



In vara 190O am avut ocasiunea să studiez aceste raporturî în 

 comuna Ropcea, situată pe valea Siretuluî celuî mare, a căruî albie 

 formeză acolo limitea forte precisă între cele douS regiunî. Depăr- 

 tarea rîuluî, va să ^ică şi a estindereî floreî montane de la polele 

 Carpaţilor sau de la zona gresieî (Crasna) e acolo de peste 20 de 

 chilometri. 



Partea meridională a văiî, adecă colinele de pe malul drept al 

 Şiretului înclinat spre nord, arată un caracter pronunţat montan, 

 cu pădure de brad, amestecată cu molizî şi fagî. Umiditatea aeru- 

 luî se manifesteză prin vegetaţia de muscî şi filicee forte abun- 

 dente ; Pyrolaceele sunt representate prin doug speciî : Pyrola se- 

 cunda şi Pyrola uniflora. Pe lângă aceste şi cunoscuta Telekia spe- 

 ciosa, maî apare încă o mulţime de speciî montane, ast-fel în cât 

 caracterul floreî nu se deosebesce în nimic de cel al primelor şi- 

 rurî de munţî din zona gresieî carpatine cum '1 aflăm d. e. la 

 Crasna, Solea, Gurahumoruluî, etc. 



Dintre lepidoptere am observat în vara 1900 între alte şi douC 

 geometride pronunţat montane : Numeria Capreolaria şi Boarmia 

 Secundaria, ambele frecuente. 



