BULETINUL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 185 



se vede o succesiune de straturî, alcătuită din gresurî grosiere, ne- 

 grici6se, cu fluturY de mică marî, aşezate în bancurt grose şi în 

 straturî subţirY, din conglomerate mărunte şi din şisturî negre. Stra- 

 turile au direcţiunea apr6pe N — S şi sunt înclinate de 50^^ spre 

 West. Disposiţiunea stratigrafică ne arată că aceste straturî apar- 

 ţin la partea inferioră a şisturilor menilitice pe carî le -am vg4ut pe 

 Ciumărna, decî tot la oligocenul inferior. Ele sunt probabil un echi- 

 valent al Straturilor de Şipote. 



Al patrulea isvor de petroleQ, cum se pare cel maî bogat, este 

 tot pe versantul stîng al văeî Suha-Mică, ceva maî spre Sud de cel 

 precedent. Pe partea dreptă a unuî pîrîuţ, care curge între picio- 

 rul Runcul şi Plopul, cam la vre'o 300 m. de gura luî în Suha mică 

 se vede aicî o fîntînă largă de un metru pătrat şi adîncă de jumă- 

 tate metru. Apa dintr' însă are un gust slab sărat, cu miros de hi- 

 drogen sulfurat şi de gaz, şi e acoperită maî în întregime cu o pe- 

 liţă destul de gr6să de o substanţă gălbue, unsurosă, constituită 

 probabil din sulfure resultat din descompunerea hidro genuluî sul- 

 furat şi din producte de oxidare a petroleuluî. Acolo unde peliţa 

 este ruptă, se observă emanaţiunî abundente de bule de gaz, care 

 produc în apă clocotiturî puternice. Pe une locurî peliţa este ridi- 

 cată în formă de băşicî mari, carî sparte şi apropriind de ele un 

 chibrit aprins, gazul din'năuntru se aprinde cu o pocnitură slabă. 

 Fără îndoială că conţinutul acestor băşicî este constituit în mare 

 parte din hidrocarbure gazose si maî ales din metan. înlăturând 

 peliţa, se vede deasupra apeî o pătură de petroled forte curat, apr6pe 

 în stare de gaz lampant. Nămolul din fund, negru şi unsuros, este 

 în cea maî mare parte alcătuit din păcură, pe carî omenî o între- 

 buinţeză la uns. 



Intr'o mică deschidere de lângă isvor, se vgd straturî de gresurî 

 dure, cenuşiî, şisturî negre cu eflorescente brune şi gălbuî la supra- 

 faţă şi şisturî marnose. Straturile au direcţiunea NNW şi sunt ple- 

 cate spre Est. 



Din cele spuse urmeză că tote aceste puncte petrolifere de 

 la Găinescî aparţin la divisiunea inferioră a Oligocenuluî numită 

 în Carpaţî şisturile menilitice şi sunt aşezate în general pe anti- 

 clînale plecate spre Est. P^le sunt dispuse pe o linie îndreptată 

 Nord-Nord-West şi lungă de 8 km., formând o linie petroliferă. 



