ftULETINtJL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE ă2& 



în apă caldă şi am adăugat carbonat de calciu în pudră, atât cât 

 s^a degagiat anhidridă carbonică, apoî am filtrat la cald şi concen- 

 trat soluţiunea. Prin rCcire veratratul de calciu s'a depus în cris- 

 tale incolore puţin solubile în apă rece. Acesta sare conţine apă de 

 cristalisare. 



Am deshidratat'oîncălcjlind'ola i lo^ până la pondera constantă, 

 apot am amestecat 6, 5 gr. din acesta cu 5 gr. de fenilacetat de 

 calciQ (preparat în acelaşî mod şi deshidratat de asemenea). Am 

 supus acest amestec la distilaţiunea uscată sub presiune forte redusă 

 (13 mm.). Trece un lichid galben deschis. 



Am fracţionat din noti acest produs la presiunea ordinară. Se 

 separă forte uşor în douS fracţiuni, una care distila către 210^ şi 

 care este veratrol, cea alta trece maî sus de 300*^ şi care cristaliseză 

 încît după răcire. Substanţa brută se topesce la 56^. Recristalisată 

 n ligroină, ea formeză micî ace forte albe, fusibile la 60 ^. Acesta 

 este punctul de fusiune al desoxibenzoineî. 



Subst. 0,0580 — 002=0,1338 — H20=o,037o 

 de unde: 0=62,92 H 7,09*^/q 



Formula care ar corespunde cel maî bine la acostă composiţiune 

 ar fi O14H18O5, care exige 63,16 ^/q de carbon şi 6,77 '^/q de hidro- 

 gen. N'am crezut necesar de a urmări studiul acestuî corp, nicî de 

 a face alte încercărî pentru a prepara printr'un procedeii analog 

 tetrametoxidesoxibenzoina. 



OAPITOLUL III 



Condensaţiunea cu aminoacetalul 



Preparaţiunea aminoacetalului 

 Aminoacetalul a fost obţinut ânteia dată în 1888 de Wohl ') în- 

 călzind 14 ore la 150 — 160^ cloracetalul cu 10 orî volumul sCu de 

 amoniac alcoolic. 



^'^u^^>CH-0HXl+2NH,=^2H5O^CH— OH.-NH.+NH^Ol 



Procedeul de preparaţiune a fost perfecţionat de atuncT de Wolf^) 

 şi Marckwald ^). Am urmat prescripţiunile acestuY din urmă. Pro- 



1) Wohl, Berichte. 21, 616, 22, 56S. 



-) Wolff, Berichte 21, 1482. 



^) Marckwalil, lîericlite. 2j, 2355. 



