delig Længde og smal eylindrisk Form, tilsyneladende delte i 
et stort Antal af korte Led, hvorved Kanterne faar et bølge- 
formigt eller erenuleret Udseende. Det sidste Led er noget 
udvidet og viser ved Enden 2 fremspringende, tandede Læber 
samt bærer til hver Side 3 divergerende Torner, der i sit ydre 
Parti er grovt tandede; en Del lignende Torner findes ogsaa 
enkeltvis fæstede til nogle af de foregaaende Led, ialmindelighed 
det 7de—1l0de fra Spidsen regnet. I det basale Parti af disse 
Lemmer træder ind nogle temmelig kraftige, skraat løbende 
Muskler (se Tab. V, Fig. 11), hvorved det hele Vedhæng kan 
svinges til en vis Grad frem og tilbage, og gjennem dets hele 
Længde løber i Midten en muskuløs Streng, ved hvis Contrac- 
tioner en Bøining og Krumning af alle Dele kan bevirkes. 
Angaaende disse besynderlige Lemmers Function, saa kan der 
neppe være Tvivl om, at de hovedsageligt tjener til at rense 
den bagre Del af Legemet for fremmede Dele. bragte ind i 
Skallens Cavitet sammen med Vandet ved de svingende Plader 
paa de 2 foregaaende Par Lemmer, og at saaledes den tydske 
Benævnelse »Putzfusse ubetinget er at foretrække for den 
engelske >ovarian legse. Dette bliver end tydeligere for nær- 
værende Forms Vedkommende, hvor deres Beliggenhed og Stil- 
ling er en saadan, at deres ydre Parti kan føres frem og tilbage 
over hele det mærkværdige Gjelleapparat og saaledes sørge for 
dettes stadige Renselse for fremmede Partikler. At de ikke 
kan have noget med Æggene at bestille, bevises derved, at de 
er fuldkommen ligesaa vel udviklede hos Hannerne som hos 
Hunnerne (se Tab. VI, Fig. 1). 
De saakaldte Haleplader (Tab. IV, Fig. 1, ep; Tab. V, 
Fig. 12), hvormed Legemet ender, er forholdsvis af ringe Stør- 
relse og ligger som sædvanlig tæt ind mod hinanden, saa at der 
mellem dem kun er et trangt spaltformigt Mellemrum. De er 
langs den nedre eller bagre Kant bevæbnede med en Rad af 
6—38 kraftige, i Spidsen krummede Kløer, der hurtigt tiltager 
i Størrelse mod Enden, saa at den yderste er over dobbelt saa 
