Re 
ninger, vilde nærværende Slægt, skjøndt ifølge sin Organisation 
utvivlsomt indtagende det fuldkomneste Trin, dog være den 
mindst omformede og derfor ogsaa mest primitive af alle be- 
kjendte Ostracoder. 
Angaaende den indre Organisation, saa synes denne idethele 
nøle at stemme overens med samme hos Sl. Cypridina, saaledes 
som vi allerede delvis kjender denne efter Prof. Claus's Med- 
delelser*). Ligesom hos sidstnævnte Slægt munder det skraat 
-Gpadbøiede Spiserør i en særdeles voluminøs sækformig For- 
døielseshule, der fylder den største Del af Bagkroppen og mang- 
ler ethvert Spor af Afdelinger eller blindsækformige Vedhæng, 
hvorimod den overalt er beklædt med store, livligt farvede 
Celler (Leverceller). Ved Enden af Bagkroppen gaar den over 
i en ganske kort Endetarm, der munder mellem de to Caudalplader. 
Hjertet (Tab.IV, Fig.1, h) er særdeles tydeligt og beliggende oventil, 
omtrent ved Midten af Skallens Længde i den dorsale Forlængelse, 
der forbinder Dyrets Rygside med Skallen. Det er af sækfor- 
migt Udseende og omgivet af en rwmmelig Pericardialsinus, 
hvori Blodet optages inden det gjennem de to venøse Spalter 
træder ind i Hjertet.  Fortil har Hjertet en temmelig vid Aab- 
ning, hvorigjennem Blodet stødes ud; men ingen egentlig Aorta 
synes at være tilstede, ligesaalidt som andre Blodkar. Om Nerve- 
systemets Bygning har ikke Claus givet os nogen Underretning, 
og det har heller ikke lykkets mig at faa dette System fuld- 
stændigt udpræpareret hos nærværende Slægt. Derimod har jeg 
hos vor nordiske Form, Cypridina norvegica Baird, kunnet un- 
dersøge Nervesystemet i sin Helhed og tvivler ikke paa, at det 
i alt væsentligt er bygget paa samme Maade hos nærværende 
Slægt. Det udmærker sig navnlir; ved den stærke Reduction 
af Buggangliekjæden, som her egentlig kun bestaar af 2 gang- 
liøse Masser, en forreste, der danner den umiddelbare Fortsæt- 
telse af den særdeles voluminøse Svælgring, og en bagerste, 

*) Ueber die Organisation der Oypridinen. Zeitschr, f. wiss. Zoologie. 
Bd. XV. 
