membranøst Vedhæng, der er delt i 3 afrundede, med eilierede 
Børster besatte Lapper, og som nærmest synes at svare til den 
saakaldte Vifteplade (lamina vibratoria) paa det følgende Par 
Lemmer. 
Næstsidste Par Lemmer (Tab. VIL, Fig. 13; Tab. VIIL 
Fig. 1, m?), der som hos Asterope synes at være fæstede ikke 
bagenfor, men lige under foregaaende Par, er her udpræget 
maxilleformige, idet de indad er forsynede med 4 tydeligt be- 
grændsede, børstebesatte Tyggelapper. Den fra Enden af disse 
Lemmer udgaaende membranøse Plade er langt mindre udviklet 
end hos Asterope, af nogenlunde regelmæssig triangulær Form 
og iangs den noget buede uedre Rand forsynet med en eonti- 
nuerlig Rad af stærke Fjærbørster, hvoraf den til det bagre 
Hjørne fæstede er størst. 
Sidste Par Lemmer (Tab. VII, Fig. 14; Tab. VIIL Fig. 
1, p) er fuldkommen af samme Udseende som hos Asterope og 
skiller sig kun ved et større Antal af Torner i det ydre Parti. 
Halepladerne (Tab. VIL, Fig. 15; Tab. VIII, Fig. 1, ep) 
er forholdsvis større og kraftigere udviklede end hos foregaaende 
Slægt, af aflang oval Form, og de til den bagre Kant fæstede 
Kløer er kortere og tykkere, samt tiltager ikke saa hurtigt i 
Længde mod Spidsen, saa at den yderste og stærkeste Klo 
paa langt nær ikke opnaar Halepladens Længde. Deres Antal 
er hos nærværende Art 10 paa hver Plade, og de er alle fint 
tandede i den bagre Kant. 
Af Gjeller er her ikke det mindste Spor at opdage, hver- 
ken hos Hun eller Han. Men Bagkroppen viser hos begge 
Kjøn en tæt tværrynket Struktur og har oventil flere særdeles 
stærke langsgaaende Muskelbaand (se Tab. VIII, Fig. 1). 
De ydre Kjønsvedheng hos Hunnen (Tab. VIL Fig. 15, 
x, Fig. 16) har omtrent samme Udseende som hos Asterope. 
Derimod er Hannens Copulationsvedhæng (Tab. VIIL, Fig. 4) 
mere indviklet byggede og ogsaa stærkere chitiniserede. Man 
kan ogsaa her paa hvert Vedhæng adskille 2 terminale Lapper; 
