ai US 
Form, forholdsvis kjendelig høiere end hos OC. mediterranea, og 
har saavel Ventral- som Dorsalkanten temmelig stærkt buede 
og begge Ender omtrent af ens Høide. Bagtil danner Skallen, 
som hos foregaaende Art et sammentrykt Fremspring, der dog 
ikke som hos denne Art er jevnt afrundet, men ender med et 
tydelig markeret, næsten retvinklet Hjørne; heraf Artsbenæv- 
nelsen. Det forreste Indsnit (Tab. VIII, Fig. 7) er forholds- 
vis noget bredere end hos foregaaende Art, og de det begrænd- 
sende Kanter er mindre stærkt fortykkede, men har en fuld- 
kommen lignende tynd membranøs Bræmme. Rostraldelen er 
temmelig stærkt fremspringende og fortil afstumpet, med det 
nedre Hjørne spidst udtrukket, det øvre utydeligt. Ovenfra eller 
nedenfra seet (Tab. IIL, Fig. 2) viser Skallen en aflang oval 
Form, med den største Brede, der er kjendelig mindre end den 
halve Længde, paa Midten, og afsmalnes jevnt mod begge 
Ender. Skallen er af hvidagtig Farve, halv gjennemsigtig og 
ganske glat, uden nogen tydelig Haarbesætning. 
Øinene, som skinner tydeligt igjennem Skallen, er (Tab. 
VIIL Fig. 6) forholdsvis kjendelig større end hos Hunnen af 
foregaaende Art, forøvrigt af en fuldkommen lignende Bygning. 
Hvad de forskjellige Kropsvedheng angaar, saa synes 
disse (Tab. VIIL Fig. 6) 1 alt væsentligt at stemme saa nøle 
overens 1 sin Bygning med samme hos foregaaende Art, at en 
detailleret Beskrivelse af dem vil være overflødig. 
Forekomst. — Jeg har af denne Art kun fundet 2 Exem- 
plarer, begge Hunner; det ene ganske ungt, det andet fuidt 
udviklet med store Ovarier (Tab. VIII, Fig. 6, ov). Begge 
Exemplarer tages i Havnen ved Messina paa 10—20 F. D. 
