en 
Hos vore 2 nordiske Arter, Ph. brenda og Lilljeborgii er den 
hjelmformig og ender fortil i en stump Spids. 
Mandibularfødderne (Fig. 4) viser en Bygning, noget lig- 
nende samme hos Oypridina, men skiller sig dog i enkelte Hen- 
seender meget kjendeligt. Saaledes er den fra Fnden af Basal- 
leddet indad udgaaende Tyggefortsats her ikke enkelt, men 
dybt tvekløftet i Enden, og paa det følgende Led findes i det 
øvre Parti af Bagkanten 3 stærke, i den ene Kant med grove 
Sidetagger bevæbnede Torner, der synes at have den Bestem- 
melse at understøtte hin Fortsats ved Sønderdelingen af Føden 
(se Fig. 5). Dette Led har desuden i samme Kant en hel Del 
grovt eilierede Børster, der tiltager i Længde udad, og bærer 
ved Enden det sædvanlige koniske Vedhæng, der dog her ikke 
ender med en dolkformig Spids som hos foregaaende Slægt, 
idet den ene af de 2 Børster udgaar umiddelbart fra Enden. 
De 3 stærke Børster i Forkanten af dette Led mangler heller 
ikke her. die Led er forholdsvis større end hos Oypridina og 
har bagtil 4 stærke Børster. Derimod er næstsidste Led for- 
holdsvis kortere og mindre hurtigt afsmalnende mod Enden; 
det bærer i Forkanten ovenfor Midten 2 Tværrækker af Bør- 
ster og i det ydre Parti af Bagkanten 2 mindre Børsteknipper. 
Sidste Led endelig er som hos Oypridina meget lidet, hvori- 
mod de til samme fæstede Kløer er betydelig stærkere for- 
længede. 
1ste Par Maxiller (Fig. 6) er i alt væsentligt af fuldkom- 
men samme Bygning som hos Oypridina, alene med den For- 
skjel, at det ved Basis af Palpen fæstede membranøse Ved- 
hæng her er forholdsvis kortere, med en af de apicale Børster 
stærkere forlænget. 
Qgsaa 2det Par Maxiller (Fig. 7) er byggede efter fuld- 
kommen samme Type scm hos foregaaende Slægt og skiller 
sig væsentlig kun ved den ydre Tyggelaps noget forskjellige 
Bevæbning. Udad har denne nemlig kun en enkelt meget stor 
og stærkt chitiniseret, kloformig Fortsats uden Sidetakker (Lillje- 

| 
