= 90, — 
noget udvidet paa Midten og har her en Vvinkelformigt bøiet 
Kant, nedenfor hvilken 3 korte Børster er fæstede. En bety- 
delig længere Børste udgaar desuden fra Basis af Kloen bagtil 
Idethele er Svømmeantennerne hos Hannen kjendelig kraftigere 
udviklede end hos Hunnen, skjøndt, naar undtages Bigrenen,: 
af et temmelig overensstemmende Udseende. 
Overlæben (Tab. V, Fig. 4, 5) er, i Modsætning til hvad 
Tilfældet pleier at være hos Ostracoderne, her meget liden og 
svagt chitiniseret. Den ender med to membranøse, smalt af- 
rundede og i Kanten fint eilierede Lapper, der i Midten er 
skilte ved et dybt Indsnit. 
Nogen Underlæbe har det ikke været mig muligt at paa- 
vise. Hvis den overhovedet er tilstede, maa den 1 ethvert Fald 
være yderlig svagt udviklet. 
De saakaldte Mandibularfødder (Tab. IV, Fig. 1, Mp.; 
Fig. 4; Tab. V, Fig. 6) træder frem lige under Svømmeanten- 
nernes Basaldel og omfatter mellem sig Overlæben tilligemed 
Mundaabningen. De er af særdeles kraftig og undersætsig Byg- 
ning, fuldkommen fudformige, med den ydre frie Del stærkt, 
næsten knæformig krummet paa Midten og ialmindelighed mere 
eller mindre fremragende fra den nedre Kant af Skallen fortil. 
Man kan paa dem adskille 5 tydeligt begrændsede Segmenter, 
hvoraf det lste egentlig svarer til Mandibelens Corpus, medens 
den øvrige Del repræsenterer Mandibularpalpen; men der er her 
ikke den skarpe Begrændsning mellem begge disse Dele som 
hos andre Crustaceer. Basalleddet, der i noget skraa Retning 
er fæstet til Siderne af Legemet bag Svømmeantennerne, er 
meget voluminøst og fyldt med kraftige Muskler, men uden 
nogen Børstebesætning. Derimod har det paa den indre Side 
en eiendommelig, leformig, bagud og opadkrummet Fortsats, 
der, trods dens anomale Udseende, nærmest synes at svare til 
Mandibelens Tyggedel hos andre Orustaceer. Denne Fortsats 
(Tab. V, Fig. 7), der forøvrigt meget let kan unddrage sig 
Qpmærksomheden, da den ligger tæt ind mod Leddets Indside 
