dr ete 
Øimene (se Tab. IV, Fig. 1; Tab. VI, Fig. 1) er hos begge 
de middelhavske Arter vel udviklede baade hos Hun og Han, 
skjøndt de hos den sidste altid er betydelig større end hos Hun- 
nen. De er vidt adskilte og fæstede til korte ubevægelige Stilke, 
samt ligger tæt ind mod Skallens Indside, saa at de ialminde- 
lighed skinner tydeligt igjennem Valvlerne. Som hos de øvrige 
Cypridinider er de sammensatte og af væsentlig samme Bygning 
som hos Branchiopoderne, idet der i et mørkt Pigment findes 
indleiret et stort Antal af lysbrydende Medier 1 Form af næsten 
kugleformige Krystallindser, der viser en lignende Segmentering 
som hos Cladocererne. Det hele Organ, der har en mere eller 
mindre afrundet Form, er udvendigt beklædt af en tynd gjen- 
nemsigtig Hud eller Kapsel og har den ydre Flade ganske 
svagt hvælvet. 
I Legemets Midtlinie findes desuden mellem Roden af lste 
Par Antenner et eiendommeligt Organ (Tab. IV, Fig. 1, oc; 
Tab. V, Fig. 1), der ligeledes maa betragtes som et Slags Syns- 
redskab og som aabenbart er homologt med Øinene hos Podo- 
coperne, ligesom ogsaa med det mediane enkle Øie eller Ocellus 
hos Brancehiopoder og andre Crustaceer. Det er af temmelig 
betydelig Størrelse og viser en afrundet trekantet Form, med 
den øvre Side tagformigt tilskærpet og Sidefladerne skraat af- 
faldende og næsten plane. Enhver af Sidefladerne er omgivet 
af en smal Rand af rødt Pigment, og hos nærværende Slægt 
findes desuden en tværgaaende Pigmentstribe, der ligesom deler 
Sidefladerne i 2 Facetter. Paa det levende Dyr viser dette 
Organ en meget iøinefaldende stærkt irideseerende Glands, der 
trods Organets skjulte Beliggenhed meget godt lader sig observere 
igjennem Skallen. 
Fra Basis af det ovenbeskrevne mediane Synsorgan udgaar 
nedentil en enkelt fortilrettet tentakelformig Fortsats (se Tab. 
V, Fig. 1) af en særdeles tander Structur. Denne Fortsats, 
der gjenfindes mere eller mindre udviklet hos alle Myodocoper 
og i det følgende vil blive omtalt under Benævnelsen »Pande- 
2 
