Er; ME 
er lig Høiden; ogsaa er Rostraldelen mere lige afkuttet for- 
til. Skallen er hos begge Kjøn meget tynd og i høi Grad 
gjennemsigtig, saa at de forskjellige Dele af Dyret med 
stor Tydelighed skinner igjennem samme. Dens Overflade 
er ganske glat og glindsende, uden Spor af den hos de fle- 
ste øvrige Arter saa tydeligt udprægede netformige Strib- 
ning. 
I Lemmernes Bygning skiller denne Art sig kun lidet 
fra de øvrige bekjendte Former. 
Mest foranderlig indenfor denne Slægt tør maaske Man- 
dibularpalperne være, navnlig hvad det indbyrdes Størrelses- 
forhold af dens Led angaar. Hos nærværende Art er (Tab. 
XII, Fig 6) dens Basalled omtrent saa langt som alle de 
øvrige tilsammen og ganske jevnt afsmalnende mod Spidsen- 
Af Endedelens 3 Led er det lste neppe længere end de 2 
følgende tilsammen, og disse sidste er omtrent lige lange, 
skjøndt af ulige Brede. 
Halepladerne (Fig. 12) har hver, foruden den til For- 
kanten fæstede lange Torn, 7 Kløer, der tiltager jevnt i 
Størrelse mod Spidsen og i Bagkanten er meget fint tan- 
dede; den yderste er omtrent af Halepladens Længde. 
Forekomst. — Jeg har taget denne Art i temmelig be- 
tydeligt Antal ved Messina, navnlig ved indtrædende Høi- 
vande, da Strømmen nordenfra sætter ind mod Havnen. 
Hanner og Hunner forekom omtrent lige hyppigt. 
8.  Conehoecia tetragona,) n. Sp. 
(Tab. XI, Fig. 5, 6; Tab. XIII, Fig. 5—9). 
Charact. spec. — 3. Testa a latere visa oblongo-tetra- 
gona, altitudine dimidiam longitudinem superante, margine 
dorsali medio leviter impresso, ventrali subrecto et horizon- 
