— 101 — 
Enden fortil ud i en med Torner besat, stumpt konisk Fort- 
sats, der er rettet mod Munden og saaledes synes at fun- 
gere som et Slags Tyggefortsats. Den ydre Del af disse 
Maxiller danner en smal, skraat nedadrettet, tydeligt 3- 
leddet Stamme, der ialmindelighed under Dyrets Bevægel- 
ser træder frem fra Skallens Ventralside og synes at un- 
derstøtte lste Fodpar, naar Dyret kryber paa Bunden. 
Denne Stamme, der forestiller Palpen, afsmalnes jevnt mod 
Enden og har de 2 første Led omtrent af ens Længde, 
hvorimod sidste Led er meget lidet, samt bevæbnet med en 
særdeles lang og tynd, næsten lige Klo, foruden en ganske 
kort simpel Børste. Af nogen Vifteplade (Brancbialved- 
hæng) er der intetsomhelst Spor at opdage. — Hos Han- 
nen er disse Maxiller (Fig. 8, 9) omdannede til kraftige 
Griberedskaber, hvormed Hunnen fastholdes under Parrin- 
gen, og deres Character af Munddele er her ganske opgi- 
vet, idet intet Spor af nogen Tyggefortsats kan paavises. 
De bestaar nver af 3 vel begrændsede Segmenter, hvoraf 
de 2 første danner med hinanden en stærk knæformig Bøi- 
ning. liste Segment eller Basalleddet er forholdsvis smalt 
og forsynet i Forkanten med 2 simple Børster. Derimod 
er 2det Segment stærkt opsvulmet og løber ved Enden for- 
til ud i en fingerformig, med en kort Torn og en tynd 
Børste forsynet Fortsats. Sidste Segment er omdannet til 
en noget leformig sammentrykt Klo, der er fæstet til det 
bagre Hjørne og ved Hjælp af et Par kraftige i foregaa- 
ende Led synlige Muskelbundter kan strækkes ud eller 
bøies ind mod den ovenomtalte fingerformige Fortsats. 
Hos de øvrige Arter af Slægten pleier disse Maxiller hos 
Hannen at være temmelig ulige udviklede paa høire og 
venstre Side. Hos nærværende Art er Forskjellen langt 
mindre iøinefaldende, skjøndt der ogsaa her kan paavises 
visse Uoverensstemmelser mellem høire og venstre Maxille. 
Saaledes er den fingerformige Fortsats paa venstre Maxille 
