193 



eller ydre Rand er ogsaa her indfuret i Mandibelskaftet, og 

 danner Siderandene af Mundrøret. 



Hos Hunnen ere Mundfodderne (fig. 3. f) derimod for- 

 andrede til et Par tynde Blade, som næsten heelt dækkes 

 nedenfra af Rugeposens første Pladepar, og ikke naae frem 

 saavidt, at Palperne komme til at forene sig med Mundrøret; 

 Hængselet har desuden en bladagtig Udvidelse indefter, og da 

 hertil kommer, at Skaftets Inderside ikke er ganske retlinet, 

 kunne Skafterne ikke slutte nøiagtig sammen i Hovedets 

 Midtlinie, og komme kun i en meget kort Strækning til at 

 gribe ind foroven mellem Kilepladens Kjøl og andet Kjæbe- 

 par. Skaftet udvider sig fremdeles udefter i et stort, tyndt, 

 afrundet Blad, der naaer et godt Stykke frem foran den meget 

 lille Palpe, hvis Endeled kun i Spidsen har nogle sraaa 

 Torne. 



Hos begge Kjøn savne Mundfødderne Flig; Skaftets ind- 

 vendige Hjørne gjør vel et lille Fremspring, som især er 

 kjendeligt hos Hannen, men det savner Børster, og kan derfor 

 neppe komme i Betragtning som Flig. 



En saa betydelig Afvigelse mellem Kjønnene i Mund- 

 føddernes Bygning kan naturligviis ikke finde Sted, uden at 

 drage en tilsvarende Forskjel efter sig med Hensyn til det 

 Bidrag, Kjæberne af andet Par (x.* fig. 3. a) yde til 

 Mundrørets Opbygning. 



Det Eiendommelige ved dette Kjæbepar hos Cymothoa 

 bestaaer deri, at Fligene (fig. 3. e) hverken ere adskilte 

 Blade, som hos Æga, og heller ikke kraveagtig ombøiede. 

 De ere derimod sammenvoxne indbyrdes, opsvulmede, bløde, 

 og ved svage Længdefurer deelte i tre ovale Smaapuder, som 

 paa begge Kjæber i Forening danne Mundrørsmundingens 

 bageste Deel. Den yderste Pude er strøet udentil og i 

 Spidsen med smaa spidse Vorter; den mellemste og inderste 

 Pude ere kun vortede i Kanten , men bære desuden fortil 

 nogle smaa Krogtorne , den mellemste tre , den inderste 

 kun een. 



Da Hannens Mundrør nu paa Siderne dannes afMund- 

 fodspalperne, der naae heelt frem til Overlæben, indskrænkes 

 IV. 13 



