195 



Derimod træde Mandibelpalperae (fig. 3. a) i et 

 ganske andet Forhold til Mundrøret end hos Æga. De tabe 

 den slanke Skikkelse, Børstedusken og Kammen, blive korte, 

 plumpe og kegledannede, og indføles saaledes paa Skaftet, 

 at deres Retning blive lige fremefter. Der tildeles dem og- 

 saa en ganske anden Opgave, nemlig at lægge sig støttende 

 omkring Mundrøret, saa at de mødes foran dette i en fav- 

 nende Stilling. Hos Anilocra (fig. 2. a og p. fig. 2. c) er 

 denne deres Bestemmelse endnu • skarpere udtrykt i deres 

 Form end hos Cymothoa, idet Palpeleddene tilpasses saa 

 uøie efter Rummet mellem Antennerne og Overlæben, at de 

 omsnoe Mandrøret som en udfyldende Brolægning. 



Naar undtages, at Savgriflerne eller Kjæberne af 

 andet Par (fig. 3. d. Cymothoa, 2. e. Anilocra, m. fig. 4. d. 

 og tig. 4. e. Artystone) ere svagere væbnede end hos Æga, 

 indskrænker Forskjellen i det indre Værktøi sig til den af- 

 vigende Bygning af Mandibelfligene (m. fig. 3. b. og 3. c, 

 paa hvilken sidste Figur Fligen dog paa Grund af Stillingen 

 sees spidsere, end den er, naar den betragtes heelt fra Fladen). 

 De ere tynde, trekantede, tilspidsede Blade, med en skarp 

 indre Eg, og bruges vistnok ikke blot til at stikke, men 

 ogsaa til at klippe med, eftersom de kunne krydse hinanden 

 som en Sax. 



Formelen for Cymothoa stiller sig da saaledes : 



CYMOTHOA. 

 Ox haustellatum. 



Haustellum adversiim chjpeo labroque, aversion in feminamalis 

 poster iorihiis, in mare malis poste rioribiis palpisque 

 pedum maxillarimn confectum, inalas mandibu- 

 lares pwictorias maxillaresque priores rasorias in- 

 volvens. 



Cl t/p eu s fornicatus, pendulus. 



Lab rum amplum, semicirculatum, pendulum, fornicatum, mar- 

 gin e minnte verruculoso. 



Mandibulæ stipite quadrato, fixo, apice palpigero, mala in- 

 teriore nulla. 



13* 



