197 



disse Snyltere indtage Fiskebjørnene en fremragende Plads. 

 Deres Chylusmave ^) er saa rummelig, at den i udspændt 

 Tilstand næsten ganske udfylder Bullens fem sidste Ringe, 

 der svare til Insekternes Bagkrop. Dens Indhold størkner i 

 Spiritus til en seig Masse, der lader sig skjære i tynde 

 Skiver, som under Mikroskopet vise en Indleiring af talrige 

 Epithelceller , hos Ægerne undertiden ogsaa af Blodkorn. 

 Den indtørrede Klump lader sig især hos Ægerne let udtage 

 heel, som en fuldstændig Afstøbning af Mavens Indre, og 

 viser nu en aflangrund Bønneform og en speilglat Overflade; 

 langsad Undersiden løber en Fure, som antyder det Sted, 

 hvor Maven har trykket sig ind mod Bugnervesnoren; Farven 

 er lysere eller mørkere guul, indtil dybt ravguul, hos Ægerne 

 ofte mørkt bruunrød. 



Ægerne have naturligviis fra gammel Tid været de 

 torskefiskende Nordboer vel bekjendte , men tillige ydet 

 deres Hang til Overtro adskilligt Stof, hvortil ogsaa denne 

 Klump har givet sit rigelige Bidrag. Flere af disse Fore- 

 stillinger forplantede sig videre, og vedbleve længe at gaae 

 igjen under forskjellige Skikkelser hos Læger og Natur- 

 forskere. Kilderne ere talrige. Oskabjørnen, hedder det 

 i en af dem (Lauerentzens Udgave af Museum Regium), har 

 intet Hjerte, overhovedet ingen Indvolde, men istedenfor 

 dem en seig Masse, der seer ud som tyk Ribssaft, og danner 

 en aflangrund Klump med en Fure i; med Tiden bliver denne 

 Klump haard som Steen, men lader sig dog skjære som 

 Horn. Den er især et fortrinligt Middel mod Søsyge, men 

 kan ogsaa bruges mod faldende Syge og Hjerteklemmelse; 

 Islænderne kalde den Peturs-Stein-). 



') Rathke 1. c. tab. VI. fig. 16. b. og 17. b. 



'•^) Intestina in eo nuUa, nullum cordis aut alicujus alterius visceris 

 vestigium. Horum omnium vicem sustinet raassa quædam tenax, 

 pellucida, gelatinæ ribium crassiori similis in oblongum veluti 

 globum formata, incisura notabilis, quæ cum tempore indurescit 

 et quasi in lapidem convertitur. Non est tamen revera lapis 

 sed verius cornu satis leve et scissile , subdiaphanum , colore 

 promemodum rubini. Solvitur hic lapis in aceto sed acetum 

 exinde turbidum redditur et iusipidum et uostris ad varios 



