214 



Mundlemmer, maae de antages at forestille noget Andet, og 

 vistnok Mundfødderne, der ellers imellem Værkets Figurer 

 betegnes med Bogstavet g. At den til Høire staaende af 

 disse to Figurer maa fremstille den ene Mundfod, bliver i 

 alt Fald sikkert, naar den sammenholdes med Beskrivelsen. 

 Den giver endog noget Mere end denne, nemlig foruden den 

 toleddede Palpe tillige Skaft, Hængsel og Prosternum, skjøndt 

 vistnok ikke i de rette Proportioner; men Sligt er overhovedet 

 ikke synderlig iagttaget i Bogens Afbildninger, der aabenbart 

 ere blotte Friliaandstegninger, temmelig løse Skizzer, udførte 

 efter svage Forstørrelser, og væsentlig kun beregnede paa 

 foreløbig Orientering, hvortil de ere særdeles nyttige og me- 

 gen Tak værd. Den til Venstre anbragte Figur f viser et 

 toleddet Lem, noget afvigende fra den forrige Figur, men dog 

 saa meget lig dennes ydre Partie, at den med Føie kan an- 

 sees som fremstillende Enden af den anden Mundfod, skjøndt 

 man hverken finder nogen Grund anført for denne dobbelte 

 Fremstilling eller for dens Afvigelser fra den foregaaende 

 Figur. Fra den bageste Ende af denne anden Figur, f, ud- 

 gaaer mod venstre Side en smækker, spids, i Enden takket 

 Deel, der er mærket med Bogstavet e, hvormed ellers i dette 

 Værk det første Par Kjæber betegnes; men da dette Par 

 siges her ganske at mangle, kan denne Deel kun være den 

 ene af Forfatternes andet Par Kjæber, med hvis Beskrivelse 

 den ganske stemmer. Med Bogstavet d mærkes ellers næsten 

 altid Mandiblerne, og Figuren d svarer ogsaa til Beskrivelsen 

 over dette Par Mundlemmer; at Spidse og Inderrand derimod 

 skulde være fremstillede med den fornødne Nøiagtighed, er 

 der vistnok ingen Grund til at antage. Endelig findes længst 

 til Venstre i Figurgruppen to Afbildninger, hver for sig mær- 

 kede med et Kors. Af disse to stemmer den, der staaer 

 paa venstre Side, nærmest med Forfatternes Beskrivelse (p. 

 156) af Overlæben; men sammenligner man denne Figur med 

 min Fig. 4. Tab. IV, saa bliver det indlysende, naar blot 

 den mere langstrakte Form af Paranthurens Hoved tages med 

 i Betragtning, at Figuren ikke kan være gjort efter andre 

 Dele end første og andet Kjæbepar i Sammenhæng, idet Af- 



