174 



skaale, udvikler Trochantinen sig til en Leddetap for Hoften, 

 idet den tilligemed denne frigjør sig fra Epimeren. 



b) Skaft (stipes), svarende til Benets Hofte (coxa). 

 Det retter sig i Udvikling efter de Krav, som stilles til det 

 af Fligene, eftersom dets Bestemmelse er at bære disse Dele 

 og at indeholde de Muskler, som tjene til deres Førelse. 



c) tre frit fremragende Flige (lobi), paa Skaftets Ende. 

 Af Fligene tjene de to inderste (malæ) som Delingsredskaber 

 ved Fødens Behandling, og ere derfor i Bygning afpassede 

 efter Næringsmidlets Beskaffenhed. Den tredie og yderste 

 Flig udgjør Mundlemmets umiddelbare Fortsættelse og svarer 

 til de efter Hoften følgende Led i Bevægelseslemmerne. 

 Naar denne Flig er langstrakt og leddet, eller beendannet, 

 kaldes den Palpe; dens Bestemmelse er da at bære Sandse- 

 redskaber, frembringe Strømninger i Vandet omkring Munden, 

 pudse Mundlemmerne, tjene som Griberedskab o, s. v. 



4. En fundamental Modsætning mellem Krebsdyr og 

 Insekter viser sig nu i det første Par Mundlemmers Forhold 

 til Hovedets Sidestykker: 



Hos Krebsdyrene hæve Mandiblerne sig ikke op over 

 det Maal af Uddannelse, der opnaaes af de øvrige Mund- 

 lemmer, og bestaae altsaa ligesom disse af Hængsel, Skaft 

 og Flige. Deres Boiemuskler ere ligeledes, saavidt Hovedet 

 ikke er sammensmeltet med Kroppen, fæstede paa Hypostoma, 

 og deres Bevægelse er en Vippen, undertiden paa et svagt 

 Tapleie ved Skaftets ydre bageste Hjørne, men altid med 

 dets hele Yderrand til Grundlniie. 



Hos Insekterne smelte Hængsel og Skaft derimod sammen 

 med Hovedets Sidestykker, og deres Muskler falde følgelig 

 bort. Alene Mellemfligen bliver tilbage, og indleddes paa 

 Sidestykket ved en øverste og nederste Tap. Dens Muskler 

 udfylde nu en stor Deel af Sidestykket. Inderfligen kommer 

 kun nu og da tilstede i en meget indskrænket Form, og er 

 altid fæstet paa Mellemfligen. Mandibelpalpe fattes tilligemed 

 Skaftet. 



