171 



ningen, og at det er dem, Bosc har taget for en Snabel'). 

 Milne Edwards har ikke optaget Spørgsmaalet, men ladet sig 

 nøie med at give nogle Fremstillinger af de enkelte Mund- 

 lemmer hos Æga-), og til Cymothoa^) en større Række Fi- 

 gurer, blandt hvilke flere give Munddelene i Sammenhæng; 

 alle disse Fremstillinger er gode og nyttige , saavidt de 

 strække sig, men de strække sig ikke vidt nok. Snarest 

 havde man vel kunnet vente nærmere Oplysning af Heinrich 

 Rathkes anatomiske Undersøgelse af Æga bicarinata, men 

 han siger, at Munddelene ere indrettede til at gnave med, 

 og i det Hele byggede som hos Idothea^). Dog lægger han 

 til, at Mandiblernes Endedeel er meget haard, næsten 

 kiledannet, og bøiet stærkt nedefter, og at Mund- 

 aabningen er paafaldende lille i Forhold til Dyrets 

 Størrelse^). Disse to sidste Angivelser, der iøvrigt ere 

 fuldkommen rigtige, synes ikke vel forenelige med den første, 

 at Munddelene ere indrettede til at gnave med, saameget 

 mindre, som Rathke strax foran siger om Mandiblerne, at de 

 ere saaledes fastvoxne til Hovedet, at deres nedbøiede Ende 

 maa være meget lidt bevægelig*^). At dog baade Bosc, 



') Nous avons examiné soigneusenient plusieurs individus, sans que 

 iious ayons pu découvrir la trompe observée jiar Bosc sur 

 l'espéce qu'il a décrite. L'existence d'un tel organe, nous 

 croyons pouvoir le dire . seroit une anomalie dans cette classe. 

 Je présumerois que les måchoires forment dans le moment de 

 la succion un avancement qu'il seroit facile de prendre pour 

 une trompe. (Hist. Nat. des Crust. et des Ins. VII. p. 22). 



-) Le Regne An. éd. accomp. de pi. PL 67. Yig. 1. b-e. 



3) 1. c. PI. 65. Fig-. 1. a, 2. b-g. Oymothoa, PI. 66. Pig. 1. b. 

 Anilocra, PI. 66. Fig. 5. 6-f. Nerocila. 



*) Die Fresswerkzeuge sind zum Nagen eingerichtet und im All- 

 gemeinen denen der Gattung Idothea åhnlicli. (Beitråge zur 

 Fauna Norwegens i Nov. Aet. Acad. Cæs. Leop. Carol. Natur. 

 Curiosor. T. XX. P. I. 1843. p. 26). 



^) Ihr vorderes sehr hartes und fast keilforraiges Ende ist iib- 

 rigens stark nach unten umgebogen. — Die Mundspalte ist 

 im Verhåltniss zum ganzen Korper nur sehr klein. (1. c. p. 27). 



'") Die ziemlich grossen und kraftigen Mandibeln sind beina^je 

 nach ihrer ganzen Lange an den Kopf angewaclisen , weshalb 

 das nach yorne und unten gekebrte Ende derselben eiue nur 

 geringe Beweglichkeit haben kann. (1, c. p. 27). 



