231 



(m. Fig. 5) udfjilde Pladsen heelt frem mod Overlæben, dæk- 

 kende Inderdelen af Kjæberne af første Par (Fig. 3), og 

 Palper savnes aldeles. De pudeagtigt opsvulmede Kjæber af 

 andet Par (x*. Fig. 4) ere kun i Fligenes Spidse (Fig. 13. 

 14) torn- og børstevæbnede. Kjæberne af første Par (x. 

 Fig. 4) have stort Hængsel, stort, fortil udvidet Skaft, men 

 savne Inderflig; Yderfligen (Fig. 11) har i Enden fem, i to 

 Rader over hinanden stillede, kraftige Torne og rigelig Væb- 

 ning af stive Børster; den af kun eet Led bestaaende Palpe 

 danner en bred, oval, hvælvet Plade, med afstumpet Ende- 

 rand (Fig. 12), væbnet med glatte og smaabørstede Torne, 

 og let buet, savtakket Inderrand, med en lille Torn i hvert 

 Savhak, og en kort, tyk Torn i Inderhjørnet. Borttages nu 

 samtlige Mundlemmer, paa Mandiblerne nær, saa faaer man 

 det Billede for sig, som er fremstillet Fig. 6 ; Hypostoma (h), 

 de to Kjæbepars Leddeskaale (o. o*) og hele Underlæben 

 (1*) ligge nu blottede. Underlæbens korte og brede Form 

 minder om Caprella (Tab. V. Fig. 2), medens dens Inderflige 

 derimod ere endnu mere reducerede end hos Anonyx (Tab. 

 VII. Fig. 2); men MandibelQerene ere af betydelig større 

 Førlighed end hos begge disse T}^per og af en særegen krum- 

 met Form, og de forreste Flige, der iøvrigt i Form og Førlig- 

 hed snarest minde om Caprella, afvige dog baade fra Eleu- 

 therognather og Trochalognather i det væsentlige Forhold, at 

 de ikke naae hinanden med deres Ender, men efterlade et 

 bredt Rum imellem sig, hvorimod de fortil slutte tæt op imod 

 en tværliggende, buet, i begge Ender tykkere Vold, der hører 

 til Overlæben (1), men adskilles fra dennes udenpaa Hovedet 

 synlige, tofligede Blad ved en dyb og bred Fure (v. Fig. 6). 

 F'ra Midtpunktet af denne Tværvold og heelt tilbage til Hy- 

 postoma lober en savtakket, smal Søm, som man uden nær- 

 mere Undersøgelse fristes til at holde for den indvendige 

 Rand af Underlæbens Mellemflige, indtil man ved at afskjære 

 Underlæbens Sideflige kommer efter, at Mellemfligene, som 

 ovenfor omtalt, aldeles fattes, og at den savtandede Søm i 

 Virkeligheden er Inderrandene af Mandiblernes store, blad- 

 agtige Kuusetænder (mm. Fig. 4. 6. 7), der altsaa udfylde 



