232 



hele Rummet imellem Overlæbens Tværvol^, Underlæbens 

 Sideflige og Hypostoma, og lukke for hele Ganen; først naar 

 Mandiblerne aabnes, kommer Ganen til Syne, og man bemær- 

 ker da, at den har en lavere, halvrund Ophøining bag Over- 

 læbens Tværvold, og langs ad Midten, hen over Knusetænder- 

 nes takkede Inderrande, en smal, rendeformet Indhuling (y. 

 Fig. 6), der fører ned til Svælgaabningen. Udenfor og bag- 

 ved Underlæbens Sideflige og Mandibelfjere sees Mandiblernes 

 (m. Fig. 6 og Fig. 7) lange og meget høie Skafter, medens 

 deres smalle, tilskjærpede , kantstillede Yderflige ere indpas- 

 sede i Tværfuren imellem Overlæbens forreste, tofligede Blad 

 og dens bageste Tværvold. Naar Mandiblernes Flige under- 

 søges forfra (Fig. 9), efterat Overlæbens forreste Blad er 

 fjernet, sees de at være formede som to korte Rundsave; den 

 buede, glashaardt emaillerede Eg er udskaaren i en Række 

 skarpe Savtænder, der tiltage jevnt i Størrelse ned imod Fli- 

 genes nederste Hjørner, hvor de to sidste Tænder, især den 

 underste, ere betydeligt forstørrede og udviklede til et Far 

 yderst skarpe, indkrummede Gribehager. Venstre Flig glider 

 hen over den høire. Naar Fligene vendes om, saa at deres 

 Bagside kan undersøges, bemærker man, at høire Mandibel 

 ganske savner Inderflig, men at venstre Mandibel (Fig. 10) 

 bag Yderfligens øverste Halvdeel har en Inderflig (m*. Fig. 

 10) af samme Bygning som Yderfligen, dog saaledes, at alle 

 Savtænderne ere omtrent lige store, og at Gribeliagerne alt- 

 saa savnes; i Spalten imellem Yder- og Inderflig er høire 

 Mandibels Yderflig indpasset. Der skjæres altsaa med tre 

 Savblade, to fra venstre, eet fra høire Side, og det sidste 

 skjærer ind imellem de to første. 



Hele denne eiendommelige Combination raader, med smaa 

 Variationer, gjennem Hyperinernes saa disparate Formrække. 

 I Henhold til dens Hovedcharakteer, Mandibelfligenes Ind- 

 pasning i et Leie i Overlæben, kunde denne Type betegnes 

 som Piezognatha. 



