234 



uddannede Tænder. Fremdeles savnes Underlæbens mellemste 

 Flige ganske, og de forreste Flige ere saa smaa, smalle og 

 tynde, at de ikke kunne fylde Rummet ud imellem Mandib- 

 1erne, hvorfor Ganen (v*. Fig. 8), ligesom hos Anonyx, 

 kommer til at ligge heelt aaben, saasnart Mundfødderne og 

 de to Kjæbepar tages bort (Fig. 8). 



23. Den yderligste Post indenfor Eleutherognathernes Ene- 

 mærker indtages dog af den læmodipode, til Fasthagning paa 

 Hvaldyr udfladede, krogbenede og til Søndergnavning dg Ind- 

 slubbring af deres Overhud uddannede C y a m u s -Form (Tab. VI), 

 hvis Mundbygning endnu kun kj endes af Savignys schematiske 

 Fremstilling. Den Opgave, at skulle presse Munden ind mod 

 den udstrakte, faste Flade, Dyret har at klynge sig til og at 

 gjennembryde, har medført betydelige Ændringer i Munddele- 

 nes P'orm og indbyrdes Stilling. Den sædvanlige lagvise, 

 bladagtige Ordning, hvorved Mundlemmerne ellers hos Amphi- 

 poderne komme til at danne en tyk Pakke under Hovedet, 

 har her maattet vige for Udfladning af deres virksomste, 

 gnavende Partier, Mandiblerne og Kjæberne af første Par, og 

 for en betydelig Indskrænkning i Omfang eller Udflytning mod 

 Siderne af de underste, støttende og lukkende Partier, andet 

 Kjæbepar og Mundfødderne. Fremfor Alt har Under- 

 læben maattet miste den Rolle, den hos de andre Amphipoder 

 har at udføre som fjerende Mandibelleie , saa at den ganske 

 kommer til at stemme med Isopodtungen. Endelig har Bør- 

 ste- og Tornevæbning næsten ganske maattet vige for Udstyr 

 med Føleredskaber, 



Randen af Hovedets lille ovale Topflade (Fig. 1) om- 

 kredses og forhøies heelt frem til den brede, kort tofligede 

 Overlæbe (1) af de lange og føre, femleddede, kloløse Mund- 

 fodspalper, der kun ved Leddenes Ender bære nogle faa og 

 fine Spidsbørster, i Enden af næstyderste Led (Fig. 7) et 

 større Antal tynde Følebørster, i Toppen paa yderste Led (Fig. 

 7) en Gruppe af smaa Følevorter, og paa dets indre Rand 

 en lille, fiin Tornekam. De brede, flade, næsten firkantede 

 Mundfodsskafter (px. Fig. 1) ere saa korte, at de kun dække 



