236 



en Kjæbe af første Par, uden Hængsel, sees Inderfligen ganske 

 at mangle, medens den brede, langs den indvendige Rand 

 med smaa Krogbørster besatte Yderflig i sin skraat afskaarne 

 Ende fører syv svære, dybt indkilede, kegledannede, let ind- 

 krummede Torne, der have en fremspringende, savtandet Kjøl 

 paa Undersiden, lidt indenfor Inderranden; Tornene staae i 

 to Rader, fire i øverste, tre i underste Rad. En meget kort 

 og tynd Palpe er tilstede ; den bestaaer af et enkelt, keglefor- 

 met Led, der neppe naaer frem over Yderfligens første Tre- 

 diedeel og i sin afskaarne Top bærer en anseelig Busk tynde 

 Følebørster. Underlæben (1*. Fig. 1) naaer frem til Roden 

 af første Kjæbepars Endetorne og Inderhjørnerne af Mandib- 

 1ernes Yderflige; den sees, som ovenfor antydet, ganske at 

 ligne en Isopodtunge, smallere ved Roden, fortil noget udvidet 

 og der kløvet i fire, i Enderne fiint smaabørstede Flige, to 

 længere, stumpt tilspidsede,, fra hinanden gabende, let ind- 

 krummede Sideflige, og imellem dem to smaa, spidst afrun- 

 dede Mellemflige, der efterlade en smal Spalte i Mundens 

 Midtlinie. Ogsaa Mandiblerne (m. Fig. 1) have en paafal- 

 dende Lighed med Isopodmandibler. De naae kun tilbage til 

 midt for første Kjæbepars Skafter og ere altsaa overordentlig 

 smaa, men alligevel af en forholdsviis kraftig Bygning; Skaf- 

 tets Overflade er i Midten overstrøet med yderst smaa Vor- 

 ter. Palpe savnes; derimod ere begge Flige tilstede, dog af 

 temmelig forskjellig Bygning paa høire og venstre Mandibel. 

 Naar høire Mandibel undersøges ovenfra (Fig. 3), sees Yder- 

 fligen at ende med fem korte og tykke, i en Tværrække stil- 

 lede Tænder, af hvilke den 'inderste er noget udadbøiet og 

 dækket af Inderfligen, de to yderste derimod skudte lidt ind 

 over hinanden og den yderste af de to Mellemtænder. Naar 

 høire Mandibel vendes om og besees fra Undersiden (Fig 4), 

 sees derfor Yderfligen skudt lidt ind over Inderfligen, og 

 ifølge Endetændernes foran nævnte Stilling bemærker man nu 

 paa Yderfligen kun fire Tænder, istedenfor fem. Venstre 

 Mandibels Yderflig (m. Fig. 2) ender derimod med sex, i to, 

 indefter fra hinanden gabende Rader stillede, kortere, meget 

 svagere indbøiede Tænder, imellem hvilke høire Yderfligs og 



