268 32 



Næst dtei' AIiin(l(]elciie erc K i'o ]i li c n imi c de i systematisk Henseende vigligsie 

 Organer. I deres Hygning har jeg imidlertid Kun tiindel et eneste Forliold, som 

 kan afgive Karakterer l'nr l'a ni i I i e r n e . og del er 7 de Leds og Kloens l'd- 

 \ikling (særlig paa de 'Å forreste I5eii))ar, hos Cymothoidæ paa alle Benparrene), nemlig 

 den relative Længde af disse 2 Dele, deres Længde tilsammen i Forhold til 6te F^ed og 

 inn de tilsammen danne Klamrekroge eller ej. Bygningen hos de forskjellige Fa- 

 milier og Slægter lindes omlall i det formheskrivende Afsnit ; for Cyniothoernes \ edknm- 

 inende er den af praktiske (irnnde allerede omtalt [laa forrige .Side. 



Af de san'deles talrige Karakterer , som afgives af næsten alle Dele i llndskelettet, 

 kunne kun ganske faa bruges som ^lærker for Familier, ja de ere næsten alle af temmelig 

 underordnet Betydning i saa Henseende, da de vel kunne afgive skildrende, men ikke 

 exkhisive Karakterer. Adskillige afgive derimod gode Slægtsmærker, de Heste kun Arls- 

 mærker og nogle endog kun sekundære Kjnnsmærker. Jeg vil kortelig omtale Karaktererne 

 og deres Værdi og foretrækker at begynde med dem, hvis I'oreknmsl kun ere Kjons- 

 niærker. 



1. Ajijiendix masen lina. Alle udvoxne Hanner have, som bekjendt, el 

 grilfelagtigt \edh;rng, udgaaende fra Indersiden af Sdet Par Haleliens Indergren og oftest 

 tæt ved dennes (irund. Denne Cirilfel anhegges meget tidlig, den begynder som en 

 kun ved en Længdelinie afsat Inderkant langs et Stykke af den bladdannede Pleopod-Grens 

 Inderrand, og ved et paafolgende Hudskil'te bliver den en fri, tilleddet Dannelse. Hos 

 Cirolana borealis Lilljeb. bar jeg kunnet paavise den (Tab. I, Fig. 1 u) som tVi Grilfel hos 

 en ung Han, der ikke havde naaet Halvdelen af en voven Hans LegemslaMigde ; bos Coral- 

 lana tricornis n. sp. har jeg fundet den paa et Kxemplar, iler knap maalte ^/s af den voxne 

 Hans La'iigde; hos en ]ielagisk lisket, kun (!""" lang C, y uio t h o i d e - 1: nge, der endnu 

 besad rigelig Besætning af Svommeliaar paa I ro|ioiler og sidste Haleled, har jeg ligeledes 

 fundet den som et frit Nedhæng (Tab. .\, Fig. .i a). Hos saadanne Inger har nrilTelen 

 imidlertid aldrig sin fulde Længde og endelige Form, hvilket den vistimk Inrsl 

 opnaar, naar Dyret er voxent og parringsdygtigt. Hos voxne Hanner af Mere Slægter (Cirolana., 

 Eurydice] er (irilVelens Form forskjellig fra Arl til \v\. hvilket \il fremgaa af mine l'igurer, 

 men dens Brughai'hed som Artskarakter indskra'ukes jo meget \ed, at den forst o|maai- 

 sin delinitive F(U'm hos \o\ne Dyr, og at i\n\ kiui lindes hos det ene Kjon. — Hos Sla'gten 

 Eimjdice er denne drilTel kortere og bredere og indleddel længere nede paa hidergrenens 

 ludrrrand end hos nogen anden her onilalt l''orni ; deinu' Forskjel afgiver saaledes en 



nlallisc Æt;, en rnki'll lliiii k:iii liiix,. i r,ii;;c|i(iscii, ol' IIiiiiiiitiio lili\c kun (IhiiiiiiiliM' . |i;ia lliiii- 

 iicriie lovi'iiile .Siiiaiiva'siii'n. 



