33 269 



smuk lille Slægtskaniktcr. — Delle Organ, h\is roi'ekumst kim er el Kjoiisiiiairke , knii 

 saaledes, som hos mange andre krebsdyr, afgive Arts- og Skegtsnuerker. 



2. Sekundære KJ o n s karak te re r. Kun indenl'or 3 af liei- na'rmere beliand- 

 lede Slægter har jeg Irnllet sekundære Kj(msforskjelIe af Betydning; iujs de andre Former 

 synes den eneste l-"orskjel al være, at Hannen af ug lil er lidt slankere end Hunnen. 

 De 3 Sla^gter ere Eiav/Jire, Corallana og Alcirona, og med Hensyn til den sidste Slægt 

 véd jeg endda saa lidt IJesked , at jeg her foretra'kker at nojes med at henvise til min 

 Artsbeskrivelse af ^1. Krebsli. Hos Corallana liar jeg oftere fundet mindre Afvigelser i 

 Halens liehaaring, hos C. oculuta lidt Dilferens i Labrunis Stilling og Maiidiblernes Frem- 

 staaen (se senerel, men tie interessanteste Furhnld har jeg Irulfet hos C. ijuadriconds og 

 især bos C. tricornis. Hos sidslna'vnte Art er Hovedels Overtlade hos den voxue Hini 

 (Tab. \I, Fig. i) kun svagt lordybet mellem Ojnene, medens den hos den voxne Han 

 (Tab. VI, Fig. 4 1) er meget dybt ndluilet paa samme Sted og desuden udstyret med 3 

 anselige Horn, af Inilke det forreste sidder uparret forlil. de andre lateralt \ed Ojnenes 

 bageste Inderhjorne. Desuden er sa-rlig Iste Kropring langt lykkere og sta'rkere lixælvet 

 iios $ (Tab. \I, Fig. i a) end hos J og desuden paa Oversiden fortil udstyret med 2 

 mindre, lidt fra hinanden siddende Forhojninger. (I'aa et stort Materiale har jeg kunnet 

 folge hele denne Dannelses gradvise Udvikling fra Dyrene ere halvvoxne 

 lil de blive fuld voxne. Hos ganske smaa Hanner og mindre Hunner er Ho\edels 

 (»verllade mellem t»juene endogsaa plan.) C. (juaJricoinis , af hvilken jeg ikke har haft 

 fuldvoxne Stykker, synes al vise lignende Forhold. Tilstedeva-relsen af saadanne Horn 

 paa Hovedets Overside og iiaa første Kropring hos Hannen kjendes, saa vidt jeg véd, 

 ellers ikke hos nogen C rustaeé, ja Hornene svare baade i Form og Slilling særdeles 

 godt lil dem, man træller hos Hannerne af adskillige Skarabæer. 



Indenfor Slægten Eurydice trælles betydelige Kjonsforskjelle i flere Legemsdele. 

 Jeg kjender imidlertid af nogle Arter ikke voxne Exemplarer af begge Kjnn, og desuden 

 synes der ogsaa, saavidt mit Materiale kan vise, at være betydelig Forskjel imellem de 

 enkelte Arter, idel Kjonsforskjellen hos én Art er langl storre end hos en anden. Jeg 

 \il derfor her indskramke mig til at omtale Kjonsforskjellene hos den Art, hvor jeg har 

 fundet dem stærkest udviklede, nemlig hos Eur. elegantula. Hos denne Art er hos Hannen 

 Kroppen betydelig snuUlere og i Forhold til Halen kortere end hos Hunnen, Halen er 

 langt kraftigere og sidste Haleleil storre, men, mærkeligt nok, ere Uropodernes Svømmehaar 

 k(n-tere hos lluuuen emi hos Hunnen. Ojnene ere storre og lidt anderledes iVu'niede; 

 forste Par Antenner er langl storre, deres Skaft og isa'r deres Svobe ere andei'ledes 

 formede, og Svoben har el ganske anderledes ma'gtigt Udstyr med Sandseborster hos 

 Hannen end hos Hunnen. — Ikke voxne Hamu'r ligne som sædvanlig Hunnerne meget. 



Vidonsk. Sclsk. .Skr., G. R;ekko, naturviJensk og matliem. Afil. V. 3. 35 



