270 34 



3. Gode A rt ska rak t e re r kiume lieiiles fra: Ojnenes Form og Farve op til 

 Dels, skjomit olie i ringere Grad, fra deres Slorrelse og Gramilering, A ii ten nu lernes 

 Skaft og til Dels fra deres Svobe (den sidste maa dog ofte beiijltcs med Varsomhed), 

 Antennernes Skaft og særlig den relative Længde af dets Led (samt Svobens 

 Længde, naar denne benyttes med stor Forsigtighed), Pandep laden s Form, C ly pens 

 og undertiden Labrum, Epime rerne, særlig Formen af deres ydre Baghjørner og deres 

 Stribning, Krophen en es yderst forskjellige Bygning, de 3 forreste Ilaleleds Side- 

 hjørner, sidste Ilaleleds og .Uropodernes Form samt Udstyr med Torne 

 og Svømmehaar. Meget ofte afgive ogsaa Kropleddenes Udstyr med Striber, af og til 

 ogsaa Halens Sku 1(1 tur eller Udstyr med llaar paa Rygsiden, Formen af de forreste 

 Pleopoder og endelig Formen af A p p e n d i x ni a s c u 1 i n a gode Artsmærker. 



Et Mærke, der nok kan være godt, men dog maa benyttes med Varsomhed, er 

 Legemets Længde i Forhold til dets Brede, thi her spiller Dyrets Kontraklionsgrad (hvad 

 jeg oftere har bemærket) en stor Rolle. Kontraklionsgraden og Dyrets mere eller mindre 

 bøjede eller af Blod mere eller mindre oppustede Tilstand har ligeledes en stor Iml- 

 flydelse paa det Billede, man faar af Epimerernes Form (se særlig Tab. VIH, Fig. I a og 1 o), 

 thi de fleste af disse kunne enten blive næsten halvt dækkede eller helt frie ; jeg vil endog 

 lægge særlig Eftertryk paa dette Forhold, da Epimerernes Form altid beskrives, men et 

 l'ar af deres bedste Mærker, nemlig deres Baghjørner og deres Stribning, ikke altid paa- 

 agtes. Et andet af samme Grund temmelig upaalideligt Mærke er Antallet af de ovenfra 

 synlige korte Haleled, og naar Forfattere bruge det som et vigligt Mærke, at de kunne se 

 alle 5 eller kun de 4 af disse korte Led, saa er det absolut forkasteligt, thi det vexler 

 ofte noget indenfor Individer af samme Art. Antallet af Led i Antennulernes og An- 

 tennernes Svøber er ofte yderst vanskeligt at tælle, ved højere Tal ikke konstant, og 

 desuden er Ledantallet i det mindste ikke altid (vel næsten aldrig) saa stort hos halvvoxne 

 som hos udvoxne Exemplarer; hvor langt Antennesvoberne naa tilbage paa Dyrets Krop 

 er brugeligt, naar man ikke regner for subtilt, men tager Hensyn til Antennens egen 

 mindre Variation og til Krojipens Kontraktion. Farven af Spiritusexemplarer er selvfølgelig 

 oftest af ringe Værd, del vigtigste her bliver, i hvilken Grad de ofte tilstedeva'reude, 

 sorte, sa^dvanlig ganske holdbare Sljeruepletter erc fremtrædende. 



Formen af de .■) forreste Ilaleleds Sidehjørner afgive særdeles ofte gode Arts- 

 mærker, men jeg liai- kini benyttet dem i mindre Grad, da de ere vanskelige at beskrive 

 godt, de forreste tilmed ofte vanskelige al se, og jeg desuden havde gøde Ma'i'ker i 

 Overflod. I Prolil-Figurerue af de hele Dyr ere disse lljorner altid tegnede med Ondui, 

 saa de kiuine benyttes til en vis Grad , iiuin disse Figurer kunne ikke vise alle herhen 

 hørende l'oi-ludd, sa'rlig ikke IndbøJMiugerne |iaa Halens Fnderside; hvis dette skulde have 

 \H'Xi'\ ndlønuui'ude behaudlel, havde en iSa-kke iive Tegninger va'rel nødvendige. 



