27G 40 



deres lige til Apex brede, yderste Halvdel væsentlif^ kun dækkes af den let 

 bevægelige Kj a^befodspalpe, og altsaa let kan bringes til Syne. nden Vold. Hver 

 Kindbakke er, set nedenfra og især, naar den er udtagen af sin Leddebule, af en anselig 

 Brede igjennem bele Længden, bredest noget bag Midten (Fig. 1 c). Naar den ses 

 in sitii ; er dens yderste 'IVedicdcl bojet lige ind mod iVIidtlinien , livor liojre ^laiidibels 

 skarfie, liaarde og tynde Skjærerand er d;ekket af venstres; Skjæreranden er lang, og dens 

 Retning divergerer ikke meget eller slet ikke fra Dyrets Alidtlinie, dens Bagbjorne gaar 

 ud i en anselig, trekantet, spids Tap, og dens foran liggende Del gaar ud i 2, undertiden 

 stærkt (Tab. HI, Fig. 4 c), undertiden svagt (Tab. I, Fig. 1 c) udviklede, altid skarpe Tænder 

 eller Flige. Højre Kindbakkes Skja.MX'rand ligner væsentlig venstres, kun ere alle 3 TaMider 

 vel udviklede (Tab. I , Fig. 1 f). Kindbakkernes bageste Hahdel er, set in sitn , omtrent 

 parallel med Dyrets Længdeaxe, ja bagtil endog lilsyncladende næsten bojet indad 

 mod Vderranden, bvilket bidrorer fra, at det bageste Yderbjorne (Fig. I c, e) er dækket af 

 Hovedets Skelet, og Kindbakken viser af denne og lignende mindre Grunde et noget andet 

 Omrids, naar den er udtagen, end naar den sidder indfæstet (Fig. 1 b|. 



Pars molaris (Fig. 1 c, c, l'ig. 1 f, c og Fig. 1 o) er afsat fra C.orpus mandibulæ 

 ved el tydeligt Led med temmelig svag Bevægelse; den bar Form af et tcnnnelig langt 

 og smalt (Fig. 1 c) eller kort og bredt, aflang trekantet (Tab. V, Fig. 2 e) Knivsblad, hvjs 

 Ryg, der vender bagud, er fortykket og fast cbitiniseret, medens det freiuad vendte Parti, 

 Knivsliladets Eg, er tyndere og svagere cbitiniseret og tæt indenfor Forranden i na-sten 

 bele dennes Lanigde udstyret med en Række af talrige, temmelig smaa, lancetdannede 

 Smaablade. Denne mærkelige «Tyggeknuden er, naar Hovedet ses nedenfra, rettet skraat 

 tilbage og opad i den bageste Del af Svælget (Fig. 1 n, a"). 



Midt imellem «Pars scissoria» og "Pars molaris» Undes paa den mod Hovedet 

 vendte Side af Kindbakkan den vel udviklede «Lacinia mobilis» (Fig. 1 c, b og Fig. 1 f, b; 

 Fig. 1 d) >). Den er for storste Delen blodluidet og betydelig udbvælvet, dens fremad vendte, 

 forreste Væg er en fast cliitiniseret Cbilinplade (F^ig. 1 d, a), der rager stærkt frem, og som 

 ved Randen er udstyret med en Del korte og stærke Torne. Tæt bag denne Plade flndes 

 et lille, cliidniseret l'arli med no;;le faa 'l'(jrne (Fig.ld,b), og disse svare maaske lil «Setæ« 

 bos andre Isopoder. 



') Efter fornyede koiiiiKirative .Slmdei' liar jc;; aenclrel iiilii i "l)ijm|iliiia"-'l'(ii!lcl lullallc (>|ir;ini'(sc :il 

 denne Dannelse. Jeg trocr nu. at det l'oiTeste, faste, fiirlvkkcde l*arli ilid(i^cre opfaltcl af niia; som 

 "Lacinia niol)IlIS"i pin.s del liafivcil lliiuende, lilodluidede I\irli niLMJ .sine •.Selæ« l)or lilsaninieii 

 opfaUes som "Lacinia». en Fii.i;. (iei' dels ir lilndliiidel oi; bærer liiirsler, dels fortil fasl , at det 

 er dens l'orvcTi:, der ofle forla'iiger sii; ud i en tyk Tap, der niaaske kan kaldes «Cuspis 

 laciniw". Denne i>i; den paa fni.uende .Side omlalle .KndriiiL' ville lorovriut blive ndfcnligerc 

 omlallc 11^ oplyste \cd Ki^nrer i el slurre nKiriojip^isiv .Vrijo.ide. di'r er \idl l'remsl^rcilrl i lid- 

 fttrelse. 



