17 



ej på något märkbart sätt ifrån dem, som 

 göras senare. Insekten är således född 

 mästare i sitt yrke. Mästaren är dock ej 

 en om sitt verks ändamål medveten mästa- 

 re. Det visar sig genast, om man sätter 

 honom på prof. Arbetsordningen är alltid 

 för hvarje art densamma. Först bygges t. 

 ex. en cell, sedan inlägges i denna, föda 

 samt ett ägg, och slutligen tillstänges cel- 

 lens öppning. Om cellens vägg skadas, se- 

 dan djuret börjat att samla föda, fortsätter 

 det att samla föda utan att bry sig om 

 skadan, och om födan samt ägget borttages 

 ur den en gång fylda cellen, fortsätter dock 

 insekten att med största lugn omsorgsfullt 

 tillstänga den nu tomma cellen. 



I vissa yttre, mindre vigtiga hänseenden 

 synes emellertid insekten ej uteslutande le- 

 das af den blinda instinkten, utan ega en 

 viss förmåga att rätta sig efter omständig- 

 heterna. Ett bi, som vanligen bygger sina 

 celler i tomma snäckskal, kan äfven bygga 

 i ihåliga stjelkar eller i vassrör, i hvilket 

 fall cellerna måste anordnas på ett annat 

 sätt än i det spiralvridna och uppåt afsmal- 

 nande snäckskalet. F a b r e kallar detta 

 för urskiljning (discernement) och W a s- 

 m a n n anser, att dylika företeelser enk- 

 last förklaras genom att tillerkänna insek- 

 terna förmågan att lära sig något omedel- 

 bart genom den sinnliga erfarenheten, sin- 

 nesintrycken. Denna förmåga att utföra 

 instinkthandlingarna under växlande yttre 

 förhållanden har stundom, ehuru med 

 orätt, anförts såsom bevis på instinktens 

 föränderlighet och kan lätt nog få skenet 



