15 



kes, med största lätthet krypa ut, hvarefter 

 ryssjaiLS trådar fullständigt återtaga sitt 

 fön-a läge, så att man ej kan se om fjärilen 

 krupit igenom eller icke. 



En annan af våra spinnarelarver (E r i o- 

 gaster lanestris), spinner en ko- 

 kong, som göres hård och lufttät genom 

 ett egendomligt kittämne, som larven af- 

 söndrar. I denna lufttäta hylsa skulle dju- 

 ret under puppstadiet, som egendomligt 

 nog kan räcka flera år, helt säkert snart 

 omkomma af brist på syre, såvida ej på ett 

 ställe af hylsan funnes ett litet regelbun- 

 det, cirkelrundt hål, genom hvilket luften 

 kan inkomma. Detta hål går emellertid 

 endast genom hylsans yttre, lufttäta vägg, 

 men ej genom väggens inre lager, hvilket 

 består af tätt hopfiltade silkestrådar. Här- 

 igenom hindras små parasitsteklar att ge- 

 nom andhålet införa sina ägg i kokongens 

 inre. 



I de nu anförda fallen äro två faktorer, 

 öfning och härmning, som annars kunna 

 tänkas hafva betydelse i leddjurens själs- 

 lif. fullständigt uteslutna. Larven, som spin- 

 ner kokongen, har aldrig sett någon sådan 

 förr och aldrig sjelf gjort någon förut. Han 

 gör den blott en enda gång i sitt lif, men 

 då utför han den alldeles på samma sätt 

 som hans förfäder gjort den förut i otaliga 

 generationer. Omöjligt är det också att an- 

 taga att någon beräkning eller något af- 

 sigtligt handlande hos djuret, vare sig nu 

 eller under förgångna generationer, gifvit 

 upphof åt dessa kokonger. Ryssjan och 

 andhålet hafva ingen betydelse för larven 



