13 



iing sålunda : Så länge inga fuUgiltiga be- 

 vis för tillvaron af en själsverksamhet hos 

 leddjuren blifvit framdragna, så länge in- 

 gen visat at de äro i stånd att modifiera 

 sitt handling&sätt, d. v. s. att lära, så län- 

 ge måste man enligt min tanke frånkänna 

 dem alla psykiska färdigheter. Alla rygg- 

 radslösa djur synas endast lefva ett reflex- 

 lif. De synas ej förfoga öfver några sinnen 

 eller öfver någon förmåga att samla erfa- 

 renhet och att derefter ändrai sitt hand- 

 lingssätt ; alla deras intryck synas stå un- 

 der förnimmelsens och varseblifningens 

 tröskel, och de synas rent mekaniskt utfö- 

 ra äfven sina mest förnuftsenliga handlin- 

 gar". Vid alla sina försök och undersök- 

 ningar återkommer Bethe ständigt till sat- 

 sen : "ej inlärdt, alltså reflex". 



Det är ej att undra på, att Bethes lära. 

 väckte liflig anstöt hos många, som dittills 

 satt insekternas själslif ganska högt. Fram- 

 för andra kände sig myrmekologarna träf- 

 fade, och alla de förnämsta nu lef\"ande 

 bland dessa hafva mer eller mindre utför- 

 ligt sökt vederlägga Bethes påståenden. I 

 främsta rummet bland dem bör nämnas E. 

 Wasmann, som i ett större arbete med 

 titeln "Myrornas själsförmögenheter" i de- 

 talj granskat så väl Bethes experiment som 

 hans teoretiska slutledningar. Enär Was- 

 mann s undersökningar nästan uteslutande 

 röra myrorna, återkomma vi till dem vid 

 redogörelsen för de i samhällen lefvand© 

 insekterna. 



Att insekterna under sin lefnad åtmin- 

 stone i hufvudsak ledas af nedärfda drif- 



