35 



ogsaa or kommen, liolder Stik, som jeg paa det mindste, G"'"' lange 

 Individ, finder, at hele dette Parti kun bestaaer af et eneste, næsten 

 cirkelrundt Felt, der i Midten bærer en temmelig dyb Fure, som 

 deler det i to, omtrent lige store Partier. 



Hos Hannen følger Genitalringen iimiddelbart efter de to fod- 

 bærende Bagkropsled. Hos Hunnen ligger derimod imellem det bredere 

 Parti og Genitalringen, der angiver Halens Begyndelse, endnu fire 

 skarpt sondrede Segmenter, hvoraf dog det sidste med Alderen op- 

 tages i Genitalringen; hos de yngre Exemplarer sees det dog endnu 

 tydeligt, navnlig fra Bugsiden. Til disse fire Segmenter viser Hannen 

 intet Spor, og der bliver derved en betydelig Differens i det sandede 

 Antal af Hunnens og Hannens Segmenter. Maaske kan dette Mis- 

 forhold forklares saaledes, at Hannen i Larvelivet besidder disse 

 Segmenter, om end maaske i rudimentær Tilstand, og at de da ved 

 den senere Udvikling falde bort hos Hannen, hvorimod de hos Hunnen 

 naa en høi Grad af Udvikling og blivende Betydning. 



Halen viser hos begge Kjøn en skarp Sondring imellem Seg- 

 menterne; Antallet af disse er tillige ens, nemlig otte. Da de ere 

 meget constante i deres Afsætningslinier , selv hos Hunnen, og da 

 de stemme i Antal, kan jeg ikke gaa ind paa den Dichotomi af 

 Leddene, som Prof. Steenstrup antyder i sit forste Arbeide. hvorefter 

 ethvert Segment skulde bestaa af et vedhængsløst og et vedhæng- 

 bærende Afsnit. Jeg troer at man, gaaende ud fra Hannen, maa 

 betragte de enkelte Afsnit i Hunnens Hale, som virkelige og selv- 

 stændige Segmenter. 



Som Resultat af denne Betragtningsmaade faaes altsaa følgende 

 Oversigtsformet over Leddelingen hos de to Kjøn. 



Hun. Han. 



Segmenterne sammensmeltede ; 

 Forkrop. { Segmenterne .5, adskille. { sidste Segments Forrand tijde- 



lig paa rndcrsiden. 



3^ 



