49 



det Spørgsniaal stille sig for Iagttageren : Lever da denne Parasit 

 lige saa længe som dens Yært , døer den ikke af og til ud for at 

 overlade sine Boliger til nye og yngre Individer? Jeg skal nu med- 

 dele de derom vundne Erfaringer. 



Allerede i Neapel blev jeg overrasket ved paa høire Side af 

 et Hoved (Nr. 3) at træffe en Grube, tilsyneladende dannet som de 

 andre, men uden Spor til nogen Beboer. Dette Leie var vel lille, 

 men det havde den samme uflang-ovale Form, som de andre, og 

 dets to Poler gjennemboredes af den normale Slimkaual. Det laa 

 paa det hyppigst grubebærende Sted , nemlig over Øiet, og paa det 

 tilsvarende Sted paa venstre Side af Hovedet fandtes en st(trre og 

 beboet Grube, der indeholdt begge Kjøn. Imidlertid troer jeg dog 

 ikke , at denne Grube nogensinde har været beboet. Den havde 

 langt mere Karakteren af en normal Udvidning af Slimkanalen, og 

 da jeg ogsaa paa andre Hoveder har fundet Slimkanalen i Ben- 

 massen noget (skjøndt aldrig saa stierkt) udvidet paa dette Sted, tør 

 man maaske antage, at Parasiten netop derfor vælger dette Punkt 

 til det mest stadige Anlæg af sine IjC'iqv. Det første Hoved, som 

 jeg aabnede i Messina , viste derimod et langt tydeligere Foihold. 

 Det indeholdt ikke mindre end syv Gruber, der alle vare synlige ud- 

 vendig fra, og af disse var en uden Beboer. Denne Grube laa i)aa 

 høire Side af Hovedet, noget foran Midtpunktet af Orbitas øvre 

 Rand. Den havde en fuldtudviklet Grubes hele Normalstørrelse, 

 nemlig L. 17, B. 5, D. 5h^"^ ■, men desuagtet manglede den en 

 Beboer. Paa Bunden laa et formløst, halvgjennemsigtigt, ravgult 

 Legeme, omspundet af nogle graalige Traade, der paa enkelte Par- 

 tier dannede et helt Overtræk. Ved forsigtigt at opløse denne Masse 

 i varmt Vand og dernæst underkaste Indholdet en nøiagtig Under- 

 søgelse, var jeg saa heldig deri at tinde et Par Krogfodder og to 

 Segmenter af Form, Structur og Fasthed som Hannens. Der var 

 altsaa her ingen Tvivl om, at denne Grube virkelig havde været be- 

 boet, men at dens Besidder ved tilfældige Aarsager var bortdøet, og 

 at Hannen i dette Tilfælde havde delt Hunnens Skjæbue. Af den 



4 



