30 a. 0. Sars. 



vanligt af kraftigere Bygning. Det kostformige Vedhæng er 

 derimod forholdsvis lidet og smalt og af neppe mere end Skaftets 

 halve Længde. 



De 2 Par omformede Bagkropslemmer afvige temmelig i 

 sin Bygning fra samme hos de foregaaende Arter. 3die Par 

 (Fig. 12) er ikke tvegrenet men danner en enkelt Plade, som 

 kun er noget større end hos Hunnen med noget opsvulmet 

 Basis. 4de Par er tvegrenet, men forholdsvis lidet udviklet og 

 rækker neppe ud over sidste Bagkropssegment (se Fig. 11). 

 Af de 2 Grene danner (se Fig. 13) den indre som sædvanligt 

 en tjnå børstebesat Plade, der fra Basis udsender en tynd 

 skraat udadi'ettet, i Enden med divergerende Hørebørster besat 

 Fortsats. Den betydeligt længere ydre Gren er cylindrisk og 

 kun delt i 2 Led, hvoraf det Iste er størst og i den ydre 

 Kant ved Enden forsynet med en kort Børste; sidste Led er 

 ganske kort, af conisk Form og ender med en lang børsteformig 

 Svøbe, der i begge Kanter er besat med fine Torner. 



Nærværende Art forekommer i største Mængde i den store 

 og grunde Brakvandssø «El Bahira», som strækker sig mellem 

 Tunis og Goletta, og er den eneste Mysisart som her findes. 

 Arten har imidlertid, som det sjnies, en temmelig vid Ud- 

 bredning i Middelhavet. Jeg har saaledes trufi'et den enkeltvis 

 ved Siracusa, Messina og Spezia. Overalt forekommer den paa 

 ganske grundt Vand mellem Alger og er derfor at betragtø 

 som en littoral Form. 



5. Mysis longicornis, Edwards. 



(Tab. 9 & 10). . 



Milne Edwards; Histoh-e nat. der Crustacés. Tome II, pg. 459 

 Tab. 26, Fig. 7—9. 



Heller; Die Crustaceen der sudlichen Europa, pg. 302. 



Corporis forma gracllis et angiista, postabdomine snhlineari. Inte- 

 gumenta uhiqve sqvamulis minutis hispida etiam in appendicihis corporis. 

 Scutum dorsale antice sat atfenuatum, siilco cervicale distincto, margine 



