Nye Bidrag til Ktindskab om Middelhavets Invertebratfauna. 47 



det bågeste Forkropssegment, men ogsaa den øverste Del af de 

 2 foregaaende Segmenter ubedækkede. Det danner fortil i Midten 

 et temmelig langt, smalt triangtilært eller lancetformigt Rostrum, 

 der skyder sig frem mellem Øinene og med sin Spids rækker 

 til Enden af de øvre Antenners Basalled. 



Øinene ere af middelmaadig Størelse, smalt køUefonnige, 

 og rage til hver Side ikke ubetydeligt udover Rygskjoldets Si- 

 dekanter ; deres Stilke ere ligesom de øvrige Integumenter pry- 

 dede med tætte dendritiske Pigmentforgreninger. 



Be øvre Antenners Skaft (Tab, 15, Fig. 1 og 2) er af 

 forholdsvis kort og kraftig Bygning og neppe længere end Øinene. 

 Deres Iste Led er kortere end de 2 øvrige tilsammen, i Enden 

 skraat afskaaret, med den ydre Rand løbende ud i en tem- 

 melig stærkt fremtrædende børstebesat Fortsats. 2det Led er 

 meget kort, indknebet ved Basis eller næsten skaalformigt og 

 danner paa den øvre Flade (se Fig. 2) en temmelig stor Knude, 

 der bagtil er prydet med 7 lange i en Halvkreds staaende bøiede 

 Fjærbørster. Sidste Led er stort og tykt, næsten af Basalled- 

 dets Længde og bar i den indre Kant ved Enden en Del lange 

 Fjærbørster. Af Svøberne er den indre (se Tab. 15) forholds- 

 vis kort og tyk, neppe mere end dobbelt saa lang som Skaftet; 

 den ydre er dobbelt saa lang som den indre og viser ved Ba- 

 sis de sædvanlige baandformige Lugtepapiller, der danne en 

 enkelt regelmæssig E-ad. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 3) er usædvanlig stærkt 

 udviklet, næsten 3 Gange saa langt som de øvre Antenners 

 Skaft eller paa det nærmeste af hele Rygskjoldets Længe. Det 

 er af en meget smal lancetdannet eller næsten lineær Form og 

 bestaar af 2 særdeles tydeligt afgrændsede Segmenter, idet den 

 yderste Trediedel af Bladet ved en særdeles distinct Sutur 

 er skilt fra den basale Del, med hvilken den endog synes at 

 være bevægeligt forbunden. Kanterne af Bladet ere overalt 

 bræmmede med usædvanlig korte og tykke, intenvist rødbrunt 

 farvede Fjærbørster; af disse udgaa omtrent 20 fra det ydre 



