Nye Bidrag til Kimdskab om Middelhavets Invertebratfanna. 4^^ 



ten delt i 3 Led, hvoraf det Iste er størst; Endekloen er ty- 

 delig, skjøndt af tynd børstedannet Form. 



Hunnens Brystpose dannes som hos de øvrige Arter af 

 Slægten (sml. Tab. 18, Fig. 4) af 6 Blade, idet der foran de 

 2 sædvanlige Bladpar endnu fra Basis af 4de Fopdar udgaar 

 et Par betydeligt mindre Blader (Fig. 11), der afslutte Bryst- 

 posen fortil. 



Baykropslcmmerne hos Hunnen (Fig. 12) vise intet udmær- 

 kende i sin Bygning. 



I)d miilterste Halevedhæng (Fig. 13) er meget stort, bety- 

 delig længere end sidste Bagkropssegment, og af en temmelig 

 regelmæssig tungedannet Form. Ved Basis er det noget ud- 

 videt, men afsmalnes derpaa ganske successivt bagtil og ender 

 med en konisk tilrundet Spids. Langs Kanterne findes et meget 

 betydeligt Antal Torner. Disse ere i den forreste Halvpart af 

 nogenlunde ens Størrelse, men længere bagtil blive de mere og 

 mere ulige, idet enkelte af dem med bestemte Mellerarum ud- 

 mærke sig ved en meget betydelig Længde ; i den bågeste Fjer- 

 dedel af Vedhænget regnes ialt circa 8 længere Torner, der 

 regelmæssigt afvexle med 3 — 4 kortere; de 2 yderste af hine 

 længere Torner udgaa jevnsides fra den konisk tilrundede Spids ; 

 mellem dem staa i Midten 2 og til hver Side af dem 3 kun 

 halvt saa lauge Torner. 



Be ydrc Halevedhæng (Fig. 14) have den indre Blade af 

 den sædvanlige lancetdannede Form; den er neppe af det mid- 

 terste Halevedhængs Længde, noget opsvulmet ved Basis og 

 langs hele den indre Kant under Randbørsterne bevæbnet med 

 en Bad af omkring 30 Torner, der fortil ere ganske smaa og 

 tæt stillede, men længere bagtil efterhaanden tiltage i Længde. 

 Otolithen or af middelmaadig Størrelse og elliptisk Form. Den 

 ydre Plade er omtrent ^A længere end den indre og af en sær- 

 deles smal, lineær Form, med Spidsen stumpt tilrundet. 



Hannen (Tab. 16, Fig. 1) er af noget smækrere Form end 



Arehiv for Matlieinatik og Nafurvidenskab. 4 



