Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets luvertebratfauna. T)!) 



ben er noget længere end den ydve Svøbe paa de øvre Anten- 

 ner ; dens Skaft er omtrent af samme Længde som de øvre An- 

 tenners Skaft og af sædvanlig Bygning. 



Munddelene vise i sin Bygning temmelig megen Overens- 

 stemmelse med samme hos den typiske Slægt Mysis. 



Overlæben (se Fig, 3) er iijelmformig og viser fortil et stumpt 

 knudeformigt Fremspring. 



KindhakJcerne (ibid) ere store og kraftige; deres øxeformigt 

 udvidede Ende (Fig. 4) viser en lignende Bevæbning som hos 

 Sl. Mysis, og Forskjellen mellem høire og venstre Kindbakkes 

 Bevæbning er ligeledes udtrykt paa en meget overensstemmende 

 Vis. Palpen er af middelmaadig Størrelse, med 2det Led tem- 

 melig stærkt pladoformigt udvidet og i hele den ydre Kant 

 besat med korte Fjærbørster ; sidste Led er lidet og af oval Form 

 med smalt uddragen Spids ; langs dets ene (bagre) Kant staa de 

 sædvanlige cilierede Torner og fra Spidsen ndgaar en betydelig 

 .stærkere bøiet Torn. 



Iste Par Kjæver (Fig. 5) har den ydre Grren temmelig 

 stærkt forlæuget og jevnt afsmalnende mod Spidsen, som er 

 bevæbnet med de sædvanlige stærke Torner ; den indre bladfor- 

 mige Gren er meget liden, hjerteformig og forsynet i Enden 

 med 3 forlængede, delvis tandede Torner og til hver Side med 

 flere tynde Børster. 



2det Par Kjæver (Fig. 6) har Enddeleddet af bred, næsten 

 cirkeh'und Form og i den ydre Kant forsynet med 8 — 9 lange 

 Fjærbørster; Viften er af middelmaadig Størrelse og elliptisk 

 Form. 



Iste Par Kjævefødder (Fig. 7) er af sædvanligt Udseende. 

 De laminære Tyggefortsatser til de 3 basale Led ere alle ty- 

 deligt udviklede, skjøndt forholdsvis smaa. Næstsidste Led har 

 i den ydre Kant 5 lauge Fjærbørster, og sidste Led er koniskt 

 og tæt besat med fine Torner og Haarbørster. Viften er stærkt 

 udviklet og af øxedanuet Form. 



2det Par Kjævefødder (Fig. 8) viser samme spinkle Form 



