Xye Bidrag- til Kuiidsl^ab om Middelhavets Invertebratfauna. 29 



bred spadeclannet Form med deu ydre svagt buede Rand be- 

 væbnet med en tæt og regelmæssig Rad af korte Torner. 



Iste Far Kjævefødder (Fig. 5) har næstsidste Led i den 

 ydre Kant besat med 6 usædvanlig lange divergerende Fjær- 

 børster. De 3 basale Led gaa som hos de foregaaende Arter 

 indad ud i laminære bøi'stebesatte Fortsatser, men disse ere her 

 mindre udviklede, navnlig de fra 2det og 3die Led udgaaeude. 

 Den membranøse Vifte er usædvanlig stor og af segldannet 

 eller halvmaanedannet Form. 



Føddernc (Fig. 6, 10) ere af langstrakt og spinkel Form, 

 navnlig de forreste Par, og forsynede med tydelig skjønt liden 

 Endeklo. Tarsen er pa;i Iste Par delt i 3 Led; paa alle 

 øvrige Par er den derimod kun 2-leddet med Iste Led meget 

 langt (se Fig. 10). 



Det midterste Halevedliæng (Fig. 7) er ganske usædvanlig 

 kort, kortere end hos nogen anden bekjendt Art af den egent- 

 lige Slægt My sis. Af Form er det triangulært, bredest ved 

 Basis og hurtigt afsmalnende mod Enden, med Sidekanterne 

 næsten lige og bevæbnede paa hver Side med omkring 10 korte 

 Torner. Enden er, som hos de foregaaende Arter, indskaaret; 

 men Indsnittet er, især hos yngre Individer, usædvanlig kort 

 og ofte endog stumpvinldet ; langs Kanterne staa omkring 14 

 fine Torner foruden den paa Spidsen af de 2 Endelober 

 fæstede Torn. 



De ydre Halevedliæng (Fig. 8) ere temmelig forlængede. 

 Den indre Plade er mere end V* længere end det midterste 

 Halevedhæng og af den sædvanlige lancetdannede Form med 

 stærkt opsvulmet Basis. Otolithen er cirkelrund og udmærket 

 ved et distinkt kornet Udseende, hvorved den bliver ugjennem- 

 sig-tig; kun 1 enkelt Torn findes i den indre Kant under 

 Randbørsteme nær Basis af Pladen. Den ydre Plade er 

 næsten Vs længere end den indre og af lineær Form med 

 afkuttet Spids. 



Hannen har de øvre Antenners Skaft (Fig. 9) som sæd- 



